Єдиний унікальний номер 725/228/23
Номер провадження 2/725/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Припруття, Чернівецький район, Чернівецька область) про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.05.2022 року. Під час перебування у шлюбі у них з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу їх син залишився проживати разом з нею та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.05.2022 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вищевказане, а також вказуючи на те, що її матеріальне становища в порівняні із тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, суттєво погіршилося, оскільки на даний час змінились усі соціальні стандарти, зросли потреби дитини у зв`язку з її віком, необхідністю розвитку здібностей, відвідування гуртків, просила про зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, зазначила, що їхньому спільному з відповідачем сину - ОСОБА_3 у травні 2022 року був встановлений діагноз: Метаболічна енцефалопатія, затримка мови. Доброякісна внутрішньо-черепна гіпертензія. Розлад аутиптичного спектру. Відтоді стан здоров`я сина тільки погіршується, та в неї виникала необхідність у проведенні додаткових аналізів, різного роду консультацій та обстежень, а також придбання ліків.

Вказує, що всі обстеження, консультації, призначення лікарів необхідно дитині проводити на постійній основі до можливого повного одужання, що підтверджується рекомендаціями дитячого гастроентеролога, невролога, генетика та інших лікарів.

На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.05.2022 року у розмірі 1/4 частини доходу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 понесені додаткові витрати на лікування їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 25674 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 додаткові витрати на лікування їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2419 грн. періодично (щомісячно) з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття або до його повного одужання.

Від представника відповідача, до суду, надійшов відзив на позов, в якому позов не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, з причин безпідставності та необґрунтованості.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від них, до суду, надійшов відзив на позов, в якому позов не визнали та просили суд в задоволенні позову відмовити, з причин безпідставності та необґрунтованості.

У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи убачається, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.05.2022 року між ними розірвано. (а.с.15-17).

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.11). При цьому, дитина сторін проживає разом із позивачкою, та знаходиться на її утриманні. (а.с.14).

На підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.05.2022 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.15-17).

Відповідач ОСОБА_2 проживає у Сполучених Штатах Америки. /а.с. 12/.

В період часу з 05.09.2018 року по 09.07.2022 року позивачка працювала на посаді адміністратора та була звільнена наказом № 35 від 08.07.22 року на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. /а.с. 13/.

Так, звертаючись до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина позивачка зазначала, що на даний час розмір аліментів, який сплачує відповідач, є не достатнім через збільшення цін, знецінення коштів, оскільки дитина росте та потребує більше коштів для розвитку, та виховання.

Положеннями ст.51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, ч.8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частиною 2 ст.141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини ( крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з ч.2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Крім того, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При цьому, положеннями ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів визначений судовим рішенням не вважається незмінним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, відповідно до положень ст.192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Враховуючи вищевказане, зважаючи на матеріальне становище позивачки, а також те, що саме на позивачці лежать усі повсякденні обов`язки та відповідальність по утриманню та вихованню дитини, й відповідно з моменту винесення рішення суду від 23.05.2022 року змінився розмір як мінімального заробітку так і прожитковий мінімум для дітей й відповідно дитина подорослішали та її потреби щодо фізичного, матеріального та культурного характеру значно зросили, а тому приходить до висновку про наявність правових підстав для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Крім того, суд приймає до уваги й інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення та розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплати аліментів у розмірі 10 000 грн., щомісяця починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд враховуючи усе вищевказане, а також встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на положення ст.182 СК, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, приходить до висновку, що позов, в частині зміни способу стягнення аліментів, підлягає задоволенню.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо іншої частини позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивачки понесених додаткових витрат на лікування їх сина ОСОБА_3 в розмірі 25647 грн., суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як було встановлено судом, у спільного сина сторін ОСОБА_3 суттєво погіршився стан здоров`я, що підтверджується копіями медичних документів. /а.с. 21-35/.

У відповіді на адвокатський запит міської дитячої поліклініки вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під наглядом в умовах КНП «Міська дитяча поліклініка » з народження та з 31.03.2022 року укладена декларація з лікарем педіатром ОСОБА_4 . Знаходиться під системним наглядом невролога з приводу «затримки психомоторного розвитку». Знаходиться під наглядом дитячого психіатра з приводу Розладу психологічного розвитку із ЗММ І р. аутиптичною симптоматикою, гіперактивною поведінкою, згідно рекомендацій лікаря психіатра дитині дане направлення на реабілітацію в центр «Особлива дитина». Згідно заключения дитячого психіатра дитина є загрозливою по отриманню інвалідності. /а.с. 19-20/.

Так, позивачка вказує, в своєму позові, що за період лікування сина ОСОБА_3 позивачкою було сплачено на лікування та обстеження сина 25 674 грн. Однак, з досліджених судом доказів, убачається, що позивачкою, за вказаний період часу, було сплачено за лікування та обстеження сина ОСОБА_3 , витрати в сумі 17853,99 грн., що підтверджується матеріалами справи. /а.с. 31-47/.

Інших доказів, на підтвердження вказаної вимоги, позивачкою суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов, в частині стягнення з відповідача на користь позивачки понесені додаткові витрати на лікування їх сина ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 17853,99 грн.

Крім того, суд вважає, що позов, в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на лікування їх сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2419 грн. щомісячно, підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться під наглядом в умовах КНП «Міська дитяча поліклініка » з народження та з 31.03.2022 року укладена декларація з лікарем педіатром ОСОБА_4 . Знаходиться під системним наглядом невролога з приводу «затримки психомоторного розвитку». Знаходиться під наглядом дитячого психіатра з приводу Розладу психологічного розвитку із ЗММ І р. аутиптичною симптоматикою, гіперактивною поведінкою, згідно рекомендацій лікаря психіатра дитині дане направлення на реабілітацію в центр «Особлива дитина». Згідно заключения дитячого психіатра дитина є загрозливою по отриманню інвалідності. /а.с. 19-20/.

Аналізуючи вищевикладене, на думку суду, позивачка, в майбутньому, може понести додаткові витрати на аналізи, різного роду консультації, обстеження та придбання ліків для дитини, яка є хворою та потребує лікування в майбутньому, що в подальшому, призведе до значних витрат.

Всі обстеження, консультації, призначення лікарів необхідно дитині проводити, на думку суду, на постійній основі, до можливого повного одужання дитини, що підтверджено матеріалами справи.

Виходячи з системного аналізу вищевикладеного, суд вважає, що позов, в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на лікування їх сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2419 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття або до його повного одужання підлягає задоволенню.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, а відомості про те, що відповідач відноситься до категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.05.2022 року у розмірі 1/4 частини доходу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 понесені додаткові витрати на лікування їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 17853,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 додаткові витрати на лікування їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2419 грн. періодично (щомісячно) з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття або до повного одужання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Припруття, Чернівецький район, Чернівецька область) на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк