Номер провадження 2-н/229/137/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 р. суддя Дружківського міського суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу).

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

За змістом ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Згідно частини 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України.

Згідно п.4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Наведене свідчить про те, що право на звернення до суду у порядку наказного провадження мають особи, якщо вони заявляють вимоги про стягнення аліментів у визначених ст.161 ЦПК України розмірах саме на утримання дітей, тобто осіб, які не досягли 18-ти річного віку.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За приписами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той час, як обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1 статті 199 СК України).

Частиною третьою статті 199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Крім цього, у відповідності до частини другої ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, заявлена заявником ОСОБА_1 вимога про стягнення з боржника аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 в зв`язку з продовженням навчання не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, що продовжують навчання, вирішується в порядку позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

При цьому суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу не позбавляє її права звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 165, 166, 353, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Роз`яснити заявнику її право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя - О.М.Лапченко