ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1526/23 Справа № 185/2579/22 Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У.М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року та ОСОБА_1 на додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року в цивільній справі номер 185/2579/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наказом №1761 від 24 лютого 2022 року за порушення трудової дисципліни йому оголосили догану та позбавили премії в розмірі 50% за лютий 2022 року. Порушення трудової дисципліни з його боку полягає у не закритті бар`єрів в гірничій виробці. Ним була написана пояснювальна записка про те, що бар`єр №2 був закритий, бар`єр №1 був відкритий тому, що під ним знаходилась партія вагонів, а бар`єр №3 йому заборонив опускати старший з виконання робіт ланковий ОСОБА_2 . Таким чином, ним особисто не порушувалися правила безпеки чи охорони праці. Видання наказу №1761 від 24 лютого 2022 року виглядає як переслідування працівника за належність до профспілки НППО «Павлоградвугілля» та його активну громадянську позицію.

Видання наказу №1761 від 24 лютого 2022 року виглядає як переслідування працівника за належність до профспілки НППО «Павлоградвугілля» та його активну громадянську позицію.

В подальшому скасовано наказ №1761 від 24 лютого 2022 року та повернута недоплачена премії за лютий 2022 року.При цьому підставою для скасування наказу зазначено не відсутність порушення позивачем трудової дисципліни, а несвоєчасне ознайомлення його з наказом.

Відповідачем не надано доказів вчинення позивачем порушення Інструкції з охорони праці. Відомостей чи посилань про проведення будь-якого внутрішнього службового розслідування з відповідними висновками не надано. Зазначене свідчить про безпідставність накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Проте, відповідач не визнає факту відсутності провини позивача ОСОБА_1 та відсутності порушення ним правил безпеки, не визнає безпідставності накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому заподіяно моральну шкоду, що призвело до

втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Позбавлення премії нанесло шкоду його можливості скористатися додатковим розміром та якістю харчування та можливості збільшення умов для особистого розвитку. Розповсюдження інформації про покарання позивача без відповідної провини серед колег призвело до глузувань та зниження особистої самооцінки позивача у зв`язку з безпідставними звинуваченнями та переслідуванням, обумовленим упередженим ставленням до позивача з ознаками дискримінації.

Невизнання відповідачем безпідставності накладення на нього дисциплінарного стягнення вказує на те, що подібні безпідставні звинувачення будуть повторюватися, що може збільшити обсяг моральних страждань. Тому позивач просить постановити окрему ухвалу для запобігання безпідставного накладення на нього дисциплінарних стягнень та позбавлення премії.

Згідно з уточненими позовними вимогами позивач просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 1761 від 24 лютого 2022 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року, як безпідставний, обумовлений упередженим ставленням до працівника ОСОБА_1 з ознаками дискримінації та переслідуванням робітника за активну громадянську позицію,

- визнати накладення безпідставних дисциплінарних стягнень у вигляді догани та позбавлення премії порушенням законних прав працівника ОСОБА_1 на справедливе розслідування роботодавцем виробничих інцидентів, пов`язаних з порушеннями ТБ та необ`єктивним, упередженим ставленням до працівника з ознаками дискримінації,

- стягнути з відповідача 5000,00 грн у відшкодування моральної шкоди,

- постановити окрему ухвалу для запобігання безпідставного накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та позбавлення премії.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії, стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн, судовий збір у розмірі 908,00 грн, витрати, що пов`язані з явкою до суду, та компенсацію за втрачений заробіток у розмірі 975,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення судом окремої ухвали.

Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь Держави у розмірі 992,40 грн.

Із рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року не погодилось ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», подало апеляційну скаргу, просило апеляційний суд скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн відмовити.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням чинного законодавства України, постановленим без урахування всіх фактичних обставин справи, без надання доказів про отримання моральної шкоди, та таким, що підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції встановлено, що «на день розгляду справи судом наказ №1761 від 24.02.2022 року «Про оголошення догани та часткове позбавлення премії» вже не має юридичної сили» та зазначено, що «на теперішній час позивач вважається таким, що не притягався до дисциплінарної відповідальності, утримана частина премії йому повернута, порушене право позивача на теперішній час є поновленим, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу №1761 від 24 лютого 2022 року».

Відтак, у разі відсутності порушення прав позивача на момент розгляду справи по суті відсутні і правові підстави відшкодування відповідачем моральної шкоди, оскільки ця вимога є похідною від основних позовних вимог.

Позивач не надав суду доказів моральних та фізичних страждань, витрат немайнового характеру та негативних наслідків морального характеру, тому підстав для задоволення судом вимог про стягнення моральної шкоди на користь позивача немає.

Із додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року не погодився позивач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати додаткове рішення та постановити нове, яким звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору на підставі п. 1 статті 5 Закону України про судовий збір, встановити неможливим одночасне застосування судом п. 1 ч. 1. статті 5 Закону «Про судовий збір» та статті 6Закону України «Про судовий збір» в частині розділення позовних вимог в одному позові на ті, які звільняються від судового збору та ті за які судовий збір має бути сплачений.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване додаткове рішення суду винесено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, висновки та оцінки викладені в рішенні суперечать матеріалам справи та обставинам, які відбувались в реальності.

Застосування п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняє весь позов від сплати судового збору. Дана норма не передбачає розділення позовних вимог на ті, які звільняються від сплати судового збору, та на ті, які можуть бути визначені такими, за які потрібно сплачувати судовий збір, тому що вимоги стосуються одного і того ж позову.

Від позивача ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Від відповідача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Зазначає, що твердження позивача, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є помилковим, оскільки уточнена позовна заява не містить вимог щодо стягнення заробітної плати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мікерін М.М. у судовому засіданні апеляційного суду з доводами апеляційної скарги ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не погодились, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримали, просили скасувати додаткове рішення.

Представник відповідача Селіванов О.А. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнав, просив апеляційну скаргу відхилити, апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» підтримав, просив її задовольнити.

Заслухавши головуючого, позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, апеляційний суд переглядає рішення суду саме в цій частині.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що директором виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» 24 лютого 2022 року винесено наказ №1761 «Про оголошення догани та часткове позбавлення премії». Зазначеним вище наказом ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року за порушення трудової дисципліни, що виразилося у неналежному виконанні своїх трудових обов`язків. Пунктом 2 цього наказу зобов`язано начальника дільниці ПР-5 Новосельського А.І. ознайомити ОСОБА_1 з цим наказом під підпис у триденний термін з моменту його видання (а.с. 5).

10 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Генерального директора ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», в якій зазначив, що його було ознайомлено з наказом №1761 від 24 лютого 2022 року, він не згоден зі змістом даного наказу, оскільки ним не порушувалася техніка безпеки та Інструкція з охорони праці, просив скасувати наказ та повернути частину премії в розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року (а.с. 7).

05 травня 2022 року директором ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» винесено наказ №4566 «Про відміну наказу №1761 від 24 лютого 2022 року». З тексту наказу №4566 від 05 травня 2022 року видно, що в результаті перевірки виконання наказу №1761 від 24 лютого 2022 року встановлено, що начальник дільниці ПР №5 ОСОБА_4 в порушення вимог пункту 6.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та частини 4 статті 149 Кодексу законів про працю України, не ознайомив ОСОБА_1 належним чином з наказом №1761 від 24 лютого 2022 року під підпис в триденний строк з моменту його видання, тому наказ №1761 від 24 лютого 2022 року «Про оголошення догани та часткове позбавлення премії» не має юридичної сили та підлягає скасуванню, ОСОБА_1 вважається таким, що не притягався до відповідальності. Здійснено перерахунок та повернуто ОСОБА_1 утриману премію у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року (а.с. 38-39).

Довідкою ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №1071 від 21 червня 2022 року підтверджується, що наказом №1761 від 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 був позбавлений премії у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року, що складає 3380,26 грн, наказом №4566 від 05 травня 2022 року повернута премія у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року у розмірі 3380,26 грн, з якої утримано: ПДФО 18% 608,45 грн, військовий збір 1,5% 50,70 грн, аліменти 25% 680,28 грн, до виплати 2040,83 грн. Зазначена сума 17 червня 2022 року перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.с. 40-42).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наказ №1761 від 24 лютого 2022 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на час ухвалення судового рішення скасований роботодавцем, проте, позивач був позбавлений частини премії і не мав можливості вчасно оскаржити накладене на нього дисциплінарне стягнення, був змушений звертатися до керівництва ПрАТ «ДТЕК Павлоградвулілля» та до суду за захистом свого порушеного права і тільки після такого звернення наказ №1761 від 24 лютого 2022 року був скасований. Стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди внаслідок допущеного порушення трудових прав позивача в розмірі 5000,00 грн, та, зважаючи на те, що це порушення наразі усунуто, є достатнім засобом для запобігання повторенню подібної ситуації.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у зв`язку зі збільшенням позовних вимог судовий збір не доплачено.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають обставинам справи та нормам закону.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів частина 1 статті 4 ЦПК України).

За змістом наведених положень закону судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право позивача.

У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кодексом законів про працю України передбачено право працівника оскаржити накладене на нього дисциплінарне стягнення (стаття 150 КЗпП).

Тобто якщо працівник з будь-яких підстав вважає неправомірними накладені на нього дисциплінарні стягнення, він має право оскаржити кожне таке стягнення окремо.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Порядок та строки застосування дисциплінарних стягнень визначено статтями 148, 149 КЗпП України.

Судом встановлено, що наказом №1761 від 24 лютого 2022 року «Про оголошення догани та часткове позбавлення премії» ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року за порушення трудової дисципліни, що виразилося у неналежному виконанні своїх трудових обов`язків.

10 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Генерального директора ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про його незгоду з наказом №1761 від 24 лютого 2022 року, оскільки ним не порушувалася техніка безпеки та Інструкція з охорони праці з наведенням відповідних обґрунтувань.

05 травня 2022 року наказом №4566 «Про відміну наказу №1761 від 24 лютого 2022 року» скасовано наказ №1761 від 24 лютого 2022 року. Зі змісту цього наказу вбачається, ОСОБА_1 вважається таким, що не притягався до відповідальності. Здійснено перерахунок та повернуто ОСОБА_1 утриману премію у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року.

З довідки ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №1071 від 21 червня 2022 року видно, що наказом №1761 від 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 був позбавлений премії у розмірі 50% за лютий 2022 року, що складає 3380,26 грн, наказом №4566 від 05 травня 2022 року повернута премія у розмірі 50% за лютий 2022 року у розмірі 3380,26 грн, з якої утримано: ПДФО 18% 608,45 грн, військовий збір 1,5% 50,70 грн, аліменти 25% 680,28 грн, до виплати 2040,83 грн. Зазначена сума 17 червня 2022 року перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, оскільки позивачем тільки під час розгляду справи поновлено порушене право позивача, скасовано наказ про дисциплінарне стягнення та позбавлення частки премії за відповідний період.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 280 ЦК України передбачено, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі 216/3521/16-ц, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Відтак, внаслідок будь-якого порушення прав особи виникає право на відшкодування моральної шкоди і таке відшкодування є належним та ефективним способом захисту, що відповідає змісту порушеного права та характеру його порушення.

Що стосується вимог апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції щодо вирішення питання про судові витрати, апеляційний суд виходить з наступного.

З аналізу заявлених позовних вимог вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з трьома вимогами: про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та позбавлення частки премії за лютий 2022 року; визнання накладених безпідставних дисциплінарних стягнень порушенням законних прав працівника ОСОБА_1 на справедливе розслідування роботодавцем виробничих інцидентів, пов`язаних з порушенням техніки безпеки та необ`єктивним, упередженим ставленням до працівника з ознаками дискримінації; стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив, що не підлягає сплаті судовий збір за вимогу про позбавлення частки премії за лютий 2022 року, оскільки премія, це частка заробітної плати.

Інші вимоги мають бути оплачені судовим збором.

Тому суд першої інстанції правомірно додатковим рішенням від 06 грудня 2022 року стягнув з ОСОБА_1 судовий збір на користь Держави в розмірі 992,40 грн.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судові рішення, які відповідають вимогам закону.

Підстав для їх скасування не вбачається.

Наведені в апеляційних скаргах доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» та ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року та додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06.03.2023 року.

Судді: