Провадження №2/748/80/23
Єдиний унікальний № 748/2720/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

"20" січня 2023 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Хоменко Л.В.

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання таки, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватись будинком АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати. Вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування вона є власником житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 , в якому крім родини позивача зареєстрований колишній зять ОСОБА_2 . Відповідач не проживає в даному будинку з червня 2022 року, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, його власні речі у приміщенні будинку відсутні. Зазначає, що відповідач добровільно не проживає в будинку, оскільки створив нову сім`ю, що стало причиною розірвання шлюбу з її донькою ОСОБА_3 і це створює позивачу перешкоди в користуванні її власним майном. Вирішити в позасудовому порядку дане питання позивач не має можливості, тому змушена звернутися до суду.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухваленя заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Судом встановлено судом, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9).

З Акту обстеження місця проживання та довідок виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 , але фактично не проживає за зазначеною адресою з червня 2022 року ( а.с.9,12).

Факт не проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою підтверджують сусіди позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що засвідчили своїми підписами ( а.с. 12).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72,116,156 ЖК УРСР, стаття 405 Цивільного кодексу України).

Отже у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог:про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Виходячи з аналізу зазначеної норми власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь- який час.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача.

Так, наданими позивачем доказами підтверджується факт не використання житла відповідачем, який не є членом сім`ї позивача, за призначенням, при цьому доказів поважності причин невикористання житла, відсутності особи за місцем реєстрації протягом тривалого часу суду не надано.

За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача у наданому спірному житловому приміщенні, зібрані у справі докази та їх оцінка свідчать про фактичне таке непроживання, - наявні підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 280-289 ЦПК України, ст. ст. 389,391 ЦК України, ст. 64, 65, 66, 71, 72 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Третя особа: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.