Справа № 242/4442/19
Провадження № 2/242/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пархоменко Ірина Сергіївна, до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та процентів за користування позикою , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Селидівського міського муду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пархоменко Ірина Сергіївна, до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та процентів за користування позикою.

До суду надійшла копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 30 березня 2021 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у відповідності до якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом було вчинено дії щодо встановлення спадкоємців відповідача.

Так, за матеріалами справи після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою О. В.

За матеріалами вказаної спадкової справи дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка, про що написала відповідну заяву. Серед спадкоємців першої черги зазначила дочку відповідача - ОСОБА_4 , батька - ОСОБА_5 та матір - ОСОБА_6 .

За повідомленням, що було додатково направлено вказаним нотаріусом на адресу суду, інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний термін, тобто до 23 вересня 2021 року, не подавали. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1273 ЦК України встановлено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим, частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Такий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України у подібних правовідносинах викладений у постановах у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року в справі № 937/10434/19 (провадження № 61-3620св21), від 28 квітня 2021 року в справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 02 квітня 2021 року в справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 21 жовтня 2020 року в справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 10 квітня 2020 року в справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19).

Судом було направлено запити щодо уточнення осіб, які були зареєстровані за місцем проживання ОСОБА_2 , а також щодо осіб, які фактично проживали разом з ним на момент смерті.

На запит суду було надано відповідь, що за адресою, зазначеною в позові, на день смерті відповідача були зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що вказані особи не можна віднести до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних щодо постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті.

На запит суду щодо осіб, які фактично проживали на день смерті разом з відповідачем відповіді отримано не було.

Суд зауважує, що дійсно, в силу ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам справ в реалізації прав, передбачених ЦПК України.

Разом з тим частина 4 даної статті передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд звертає увагу на те, що представником позивача, в порушення положень ст. 12, 13 ЦПК України, не було вчинено жодних дій в рамках даної справи для встановлення наявності або відсутності осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 .

За таких обставин спадкоємці після смерті ОСОБА_2 не встановлені.

Пункт 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідач у справі помер, а судом після вжиття всіх необхідних заходів, спадкоємців останнього не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку зі смертю відповідача.

Керуючись ст.255 ЦПК України, суд, -

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пархоменко Ірина Сергіївна, до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та процентів за користування позикою - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21 березня 2023 року.

Суддя Н.О. Хацько