Справа № 638/256/23
Провадження № 2-о/638/50/23
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2023 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Гофельд Ганною Сергіївною через систему «Електронний суд» подано до Дзержинського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО.

13 січня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначений головуючий суддя (суддя-доповідач): Цвіра Д.М.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, дослідивши зміст поданої заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання позову до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України» заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Як вбачається із поданої заяви, представником заявника подано до суду заяву про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО в порядку ст.ст. 293, 315-317, 430 ЦПК України.

Однак, з мотивувальної частини заяви вбачається, що особа відносно якої просить заявник встановити факт смерті ОСОБА_2 разом з дружиною у зв`язку з бойовими діями у м. Харкові, розпочатими 24.02.2022 року, державою агресором російською федерацією, прийняв рішення виїхати з міста Харкова ховаючись від війни та вони потрапили до тимчасово непідконтрольної Грузинській владі території Абхазької автономної республіки.

Це єдина викладена в заяві обставина, якою представник заявника обґрунтовує свої вимоги за заявою про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО, поданої до суду в порядку ст.ст. 293, 315-317, 430 ЦПК України.

Доказів на підтвердження обставин того, що особа, встановити факт смерті якої необхідно, загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО в порядку ст.ст. 293, 315-317, 430 ЦПК України, представником заявником суду не надано.

Крім того, з тексту заяви вбачається, що встановити факт смерті просить суд ОСОБА_1 , яка є донькою померлого ОСОБА_2 , однак доказів на підтвердження факту вказаного рідства представником заявника до заяви не додано.

З резолютивної частини заяви вбачається, що заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 який помер в населеному пункті, розташованому на території яка на період смерті особи тимчасово непідконтрольна державній владі Грузії - місті Гагри.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до статті 24 міжнародного Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого Законом № 451/95-ВР від 22.11.1995, у справах про визнання безвісно відсутнім, оголошення померлим та встановлення факту смерті компетентні установи тієї Договірної Сторони, громадянином якої була особа у той час, коли вона за останніми відомостями була живою.

Установи однієї Договірної Сторони можуть визнати громадянина іншої Договірної Сторони безвісно відсутнім, померлим, а також встановити факт його смерті за клопотанням осіб, що проживають на її території, якщо їх права та інтереси ґрунтуються на законодавстві цієї Договірної Сторони.

У випадках, які передбачені пунктами 1 та 2 цієї статті, установи Договірних Сторін застосовують законодавство своєї держави.

У даному випадку законодавством України не встановлюється порядку встановлення фактів смерті осіб на території іншої держави (у даному випадку Грузії), зокрема і на окупованій частині її території.

А діючий ЦПК України містить особливості розгляду цивільних справ про встановлення факту смерті саме на тимчасово окупованій території України, а не інших держав.

Натомість, у Грузії існує судовий порядок визнання актів, виданих окупаційною владою. Відповідно, особи, місцем проживання яких є Абхазія , мають подати документи в Будинок Юстиції Грузії, далі там займаються встановленням відповідних юридичних фактів, звертаються у разі необхідності до суду протягом 15-денного терміну, після чого особа (через 15 днів) може отримати готові документи.

Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 стосується встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території Грузії, доходжу висновку, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на що у відкритті провадження у цій справі необхідно відмовити.

В той же час, вважаю за необхідне роз`яснити заявнику право звернутися до компетентного органу Грузії із відповідними документами про встановлення даного факту.

Керуючись ст.ст. 3, 175, 186, 260-261, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО.

Роз`яснити заявнику, що справу може бути вирішено шляхом звернення до компетентного органу Грузії із відповідними документами про встановлення даного факту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Д.М. Цвіра