Справа № 296/5819/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Шовтюк І. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Сищука В.В.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання правочину удаваним, визнання частини житлового будинку спільним майном подружжя та визнання права власності на частину житлового будинку,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 09.09.2022 ОСОБА_4 (далі позивач) звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовом до ОСОБА_5 (далі відповідач), в якому вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_6 , за життя якого вони спільно за кошти родини 03.07.2015 придбали 1/5 частину будинку АДРЕСА_1 , за що сплатили відповідачу 5000 доларів США. Вказується, що позивач з чоловіком повністю розрахувалися з відповідачем. Зазначається, що для сплати відповідачу вартості будинку, позивач з чоловіком позичили кошти у ОСОБА_7 в розмірі 2500 доларів США, а інша необхідна сума для оплати вартості частки в будинку була у них як родинні збереження в розмірі 500 доларів США, а решта коштів у розмірі 2000 доларів США були позичені у подруги позивачки - ОСОБА_8 . Стверджується, що в подальшому борг за договором розписки вони віддали ОСОБА_7 , який повернув 01.10.2015 оригінал розписки, а ОСОБА_8 порвала розписку. Вказується, що частини будинку позивач з чоловіком придбали для власного проживання. Позивач зазначає, що під час оформлення спадкової справи після смерті її чоловіка знайшла договір дарування від 03.07.2015, відповідно до якого відповідач подарувала частину будинку її чоловіку, що не відповідає дійсності, оскільки вона з чоловіком сплатили відповідачу обумовлену вартість частини будинку.

1.2. Посилаючись на те, що частину спірного будинку чоловік позивачки придбав, а не отримав у дар від відповідача, під оспорюваним договором дарування прихований договір купівлі-продажу, частина житлового будинку була придбана позивачем з померлим чоловіком під час зареєстрованого шлюбу, який тривав з 18.01.2008 до 24.04.2021, позивач просила:

(1) визнати удаваним договір дарування частини житлового будинку, укладений 03.07.2015 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А., зареєстрований в реєстрі за №2856;

(2) визнати, що 03.07.2015 між сторонами укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 купив 1/5 частини житлового будинку, який знаходься за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м до будинку належить сарай літ «Г», уборна літ «У», огорожа №1-2 за 5000 доларів США, що станом на 03.07.2015 є еквівалентом згідно офіційного курсу долара 102 050 грн;

(3) визнати 1/5 частини житлового будинку, який знаходься за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м. до будинку належить сарай літ «Г» , уборна літ «У», огорожа №1-2. спільним сумісним майном ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;

(4) визнати за позивачкою право власності на 1/2 1/5 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. 25.10.2022 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/4286/20, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

2.2. 17.11.2022 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про допит свідка ОСОБА_8 ; залучено до розгляду справи ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

2.3. 02.02.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

3.1. Представник відповідача ОСОБА_9 подав до суду відзив на позов, в якому вказував, що ОСОБА_6 був двоюрідним братом відповідачки та на момент укладення договору дарування вже володів 2/5 частками спірного будинку, який був розподілений в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 між ОСОБА_6 (2/5 частки), ОСОБА_5 (1/5 частки) та іншими спадкоємцями. Зазначав, що ОСОБА_6 проживав у цьому будинку, а ОСОБА_5 ніколи там не жила та не мала інтересу до будинку, що стало підставою для укладення між сторонами договору дарування. Посилаючись на недоведеність позивачкою оплатності укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договору дарування частини спірного будинку, невідповідність доводів позивачки про удаваність правочину змісту оспорюваного договору, а також вказуючи на пропуск позивачем строку позовної давності, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

3.2. Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

3.3. Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій вказувала, що відповідачка та її померлий чоловік були співвідповідачами у справі №296/3157/12 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12 та ОСОБА_6 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності спірного будинку АДРЕСА_1 , в ході розгляду якої відповідач подала до суду заперечення на позовну заяву від 15.12.2012, де зазначала, що вона після оформлення спадку пропонувала іншим співвласникам будинку, в тому числі і померлому чоловіку позивачки, викупити її частку будинку, але останні відмовились її купувати, вказувала на інші документи та позицію відповідачки у вказаній справі, які, на думку позивачки, свідчать, що відносини між її померлим чоловіком та відповідачкою були конфліктними і дарувати свою частку будинку померлому чоловіку позивачки безоплатно намірів не мала. Також позивачка вказувала, що знайшла договір дарування під час оформлення спадкової справи після смерті чоловіка у 2021 році у зв`язку з чим вказувала, що строки позовної давності нею не пропущено.

3.4. Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні наданий позивачкою позов підтримав, надав усні пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

3.5. Представник третьої особи ОСОБА_13 подав до суду заперечення, в яких вказував, що право власності на спірний будинок постійно знаходилось у власності членів сім`ї і переходило від одного члена сім`ї до іншого безоплатно, стверджував, що укладати будь-який оплатний договір між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 підстав не було, а також вказував, що в договорі не передбачено будь-яких обов`язків обдарованого, які він мав би вчинити на користь дарувальника, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

3.6. Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримали позицію представника відповідача, проти задоволення позову заперечували.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

4.1. 18.01.2008 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.05.2021 (а.с. 7).

4.2. 03.07.2015 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А., зареєстрований в реєстрі за №2856, згідно умов якого ОСОБА_5 передала безоплатно у власність подарувала, а співвласник ОСОБА_6 прийняв у власність (в дар) 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9).

4.3. Відповідно до копії розписки від 01.07.2015 вбачається, що ОСОБА_6 позичив у ОСОБА_14 кошти у розмірі 2500 доларів США, які зобов`язався повернути 01.10.2015 (а.с.10)

4.4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, про стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.05.2021 (а.с. 8).

4.5. Відповідно до копії заповіту від 19.05.2020 вбачається, що ОСОБА_6 все майно, яке буде йому належати на день смерті, з чого б таке не складалось та де б воно не знаходилось, заповідав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30).

4.6. Допитана як свідок ОСОБА_8 повідомила, що у 2016 році ОСОБА_6 звернувся до неї з проханням взяти в борг 2 тисячі доларів для викупу частини маєтку земельної ділянки, де він проживав, та вона надала ці кошти в борг під розписку, які ОСОБА_15 повернув через пів року. Вказувала, що ОСОБА_6 був юридично обізнаний, хотів зробити подарунок своїй дружині ОСОБА_16 , однак оглянувши наданий ОСОБА_15 договір, свідок побачила, що ним було укладено договір дарування, в якому зазначено прізвище ОСОБА_6

V. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

5.1. Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

5.2. За змістом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

5.3. Згідно частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

5.4. Частиною 1 статті 717 ЦК України визначено поняття договору дарування, за яким одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

5.5. Відповідно до частини 2 статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

5.6. Частинами 1 та 2 статті 213 ЦК України визначено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

5.7. Згідно із частиною 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

VI. МОТИВИ та ОЦІНКА СУДУ

6.1. З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2015 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали та нотаріально посвідчили договір дарування частини житлового будинку, за умов якого ОСОБА_5 передала безоплатно у власність (подарувала), а ОСОБА_6 прийняв у власність (в дар) 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

6.2. Позивач ОСОБА_4 , серед іншого, просила визнати вказаний договір дарування частини спірного житлового будинку, удаваним, оскільки між цими сторонами насправді було укладено договір купівлі-продажу спірного житлового будинку за ціною 5000 доларів США.

6.3. Тлумачення статтею 235 ЦК України свідчить, що сторони із вчиненням удаваного правочину навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Відтак, сторони вчиняють два правочини: один удаваний, що покликаний «маскувати» волю осіб; другий прихований, від якого вони очікують правових наслідків.

6.4. Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 у справі 346/2238/15-ц зазначив, що заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: 1) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

6.5. За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

6.6. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

6.7. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

6.8. Зі змісту нотаріально посвідченого договору дарування частини будинку від 03.07.2015 слідує, що ОСОБА_6 (обдарований) та ОСОБА_5 (дарувальниця), своїм підписом підтвердили, що вони попередньо ознайомлені з наслідками вчинюваної нотаріальної дії, розуміють значення та умови цієї угоди, її правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при її укладенні та те, що вона не носить характеру фіктивної та удаваної, діють добровільно і перебувають при здоровому розумі та ясній пам`яті (преамбула), частина спірного будинку передає безоплатно у власність (в дар) (п. 1.1.), зміст ст.ст. 717-722 ЦК України дарувальниці та обдарованому, нотаріусом роз`яснено (п. 4.2); сторони по договору стверджують, що укладення цього договору не порушує прав та інтересів будь-яких інших осіб (п. 5.3.), дії сторін відповідають дійсним намірам створити для себе юридичні наслідки (п. 6.3.); дарувальниця та обдарований підтверджують, що цей договір не носить характеру фіктивної або удаваної угоди (п. 7.2.).

6.9. Щодо наданої позивачем копії розписки від 01.07.2015, відповідно до змісту якої ОСОБА_6 позичив у ОСОБА_14 в борг кошти у розмірі 2500 доларів США, строком до 01.10.2015, суд вважає, що вказана розписка сама по собі, жодним чином не свідчить ані про те, що кошти позичалися ОСОБА_6 з метою купівлі частини спірного будинку, ані про те, що позичені кошти передавалися ОСОБА_5 як плата за купівлю частини спірного майна.

6.10. Позивач у позові стверджувала, що придбала з чоловіком ОСОБА_6 1/5 частини спірного будинку за 5 000 доларів США, що станом на 03.07.2015 за курсом НБУ становило 102050 грн, однак відповідно до п. 2.2 спірного договору слідує, що експертна вартість 1/5 частини спірного будинку становить 49047 грн, що в два рази менше стверджуваної позивачем вартості придбаного будинку. Вказана невідповідність лишилася позивачем без пояснення.

6.11. Суд не приймає до уваги посилання позивачки на заяви, які подавала відповідачка під час розгляду іншої справи №296/3157/12 та твердження позивача про конфліктні відносини між її померлим чоловіком та відповідачкою, оскільки останнє не спростовує факт укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спірного договору дарування та жодним чином не свідчить, що вказані сторони укладаючи спірний договір переслідували якусь іншу мету.

6.12. Допитана свідок ОСОБА_8 повідомила, що у 2016 році ОСОБА_6 звернувся з проханням взяти в борг 2 тисячі доларів для викупу частини маєтку земельної ділянки, де він проживав та остання надала ці кошти в борг під розписку, які ОСОБА_15 повернув через пів року. Вказувала, що ОСОБА_6 був юридично грамотний, хотів зробити подарунок своїй дружині, однак побачивши договір дарування, свідок побачила там зазначено прізвище ОСОБА_6 .

6.13. Відповідно до частини 2 статті 90 ЦПК України якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

6.14. Оцінюючи покази свідка ОСОБА_8 , суд вважає, що останньою достовірно не підтверджено, що укладаючи договір дарування частини спірного житлового будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 насправді переслідували мету укласти договір купівлі-продажу, оскільки ОСОБА_8 не була присутня ані під час підписання сторонами спірного договору та не була свідком передання ОСОБА_6 та отримання ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 5 000 доларів США за отримання у власність частини спірного житлового будинку.

6.15. У поданій відповіді на відзив позивачка вказувала, що їй були відомі всі обставини набуття її чоловіком частини будинку, крім укладення з відповідачем замість договору купівлі-продажу договору дарування, однак ураховуючи свідчення свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 повідомив їй про оформлення саме договору дарування частини спірного будинку, який особисто показав свідку, суд вважає непереконливими доводи позивачки про її необізнаність до смерті чоловіка у 2021 році про укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 саме договору дарування частини спірного будинку, а не договору купівлі-продажу.

6.16. З огляду на викладе, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підстави яких суд міг би дійти висновку про те, що спірний договір дарування частини спірного будинку від 03.07.2015, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений з метою приховати договір купівлі-продажу спірного майна, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволені вказаної позовної вимоги слід відмову за недоведеністю.

6.17. Ураховуючи, що суд не знайшов підстав для задоволення основної вимоги про визнання удаваним договору дарування частини спірного житлового будинку, суд вважає відсутніми підстави й для задоволення похідних позовних вимог про застосування наслідків удаваного правочину, визнання спірного майна спільним сумісним майном ОСОБА_6 та позивачки та визнання за позивачкою права власності на половину частини спірного житлового будинку.

6.18. Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено за недоведеністю, суд не вбачає підстав для розгляду та оцінки заяви представника відповідача - ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності за пред`явленим позивачкою позовними вимогами.

Керуючись статтями 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд м. Житомира

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_4 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_4

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2

фактичне місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_5 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП НОМЕР_4

Третя особа без самостійних вимог:

ОСОБА_3

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_5

РНОКПП НОМЕР_5

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА