Справа № 705/3054/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Христинівці Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» (далі за текстом КП «Уманське РЕУ №3») 14.07.2021 звернулося до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Уманське РЕУ №3» борг у сумі 11617 грн. 29 коп. у якості плати за утримання будинку та прибудинкової території та судовий збір у сумі - 2270 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Вказаний будинок знаходився на балансі позивача до 01.03.2021, і саме до цієї дати КП «Уманське РЕУ № 3» надавало послуги з утримання будинку та його прибудинкової території. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не укладався. Згідно з витягом із особового рахунку № НОМЕР_1 рахунок для оплати відкритий на ім`я ОСОБА_1 . У відповідності до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 липня 2006 року №369, комунальне підприємство «Уманське виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2» було виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду до часу його реорганізації. Згідно рішення Уманської міської ради від 25 грудня 2015 року № 6.23-3/7, КП «Уманське ВЖ РЕУ №2» вирішено припинити шляхом приєднання його до комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3». Згідно абзацу 2 пункту 1 розділу І статуту, комунальне підприємство Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» є правонаступником прав та обов`язків Уманського комунального підприємства «Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1» та комунального підприємства «Уманське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2». Позивач вказує, що надавав послуги відповідачу за місцем її проживання, оскільки проводилося технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ № 3», надавалися послуги щодо обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації, а також поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем. У позові зазначено, що відповідач вище перелічені надані послуги не оплачувала, у зв`язку з чим станом на 01.07.2021 заборгованість за весь період часу з 01.10.2015 по 01.03.2021 складає 11617грн.29коп., у тому числі за три останніх роки 6815грн.64коп. яка не відшкодована, що підтверджується Розрахунком заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 . Розрахунком вартості наданих послуг за період з 01.07.2018 по 01.07.2021 за адресою АДРЕСА_2 відображений розмір витрат по кожній із послуг, яка включена до тарифу. Відповідач починаючи із жовтня 2015 року до 01.07. 2020 взагалі не сплачувала коштів на утримання будинку та прибудинкової території, а починаючи із 01.07.2020 по 01.04.2021 сплачувала належні платежі лише частково. Оскільки в добровільному порядку дане питання з відповідачем вирішити неможливо, позивач вимушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2022 вказана справа була передана до Христинівського районного суду Черкаської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2022 справа передана на розгляд судді Христинівського районного суду Черкаської області Довготько Т.М.

Ухвалою судді від 19.12.2022 справу прийнято до свого провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.11.2021 відповідач подала відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог КП «Уманське РЕУ №3» в повному обсязі, судовий збір лишити за позивачем.

При цьому зазначила, що ціна позову є незрозумілою, необґрунтованою і значно завищеною, внаслідок необґрунтованого та протиправного нарахування ненаданих комунальних послуг позивачем, надання яких існує лише на папері, та не було в реальності. Зокрема відповідач зазначає, що ст. 257 ЦКУ передбачена загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки, тому зазначена позивачем ціна позову - 11617 грн. 29 коп. не відповідає нормам права і не може бути задоволена у будь-який законний спосіб, а інша сума не має доказовості. Позовна заява подана позивачем 14.07.2021 року, тож позовна давність в цій справі складатиме час від 14.07.2018 року - до 01.03.2021 року (2 роки 7,5 місяців). Наявність бездоговірних відносин між позивачем та відповідачем (неукладеність договору з вини позивача) і відсутність правильно оформлених первинних документів (акти носять загальний характер) свідчать про відсутність надання послуг позивачем. Оскільки послуги не надавалися, то й ніякої заборгованості нема і бути не може.

25.11.2021 позивач подав відповідь на відзив, у якій просив позов задовольнити. Відповідь мотивована тим, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими та непереконливими.

29.11.2021 відповідач подала заперечення на відповідь на відзив в якій просила не виносити рішення про стягнення із неї на користь позивача боргу у будь-якій сумі борг у будь-якій сумі у якості плати за утримання будинку та прибудинкової території та судовий збір у сумі 2270.00 грн. Зазначила що вона незаконно сплачувала на користь позивача кошти за ненадані комунальні послуги в сумі -1065грн.00коп. які просила стягнути з позивача на її користь.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Вказаний будинок знаходився на балансі КП «Уманське РЕУ №3» до 01.03.2021, яке надавало послуги з утримання будинку та його прибудинкової території.

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не укладався.

Згідно витягу із особового рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є власником квартири, АДРЕСА_1 , вказаний будинок з 01.03.2021 передано в ОСББ.

Із позову вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 липня 2006 року №369, комунальне підприємство «Уманське виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2» було виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду до часу його реорганізації.

Рішенням Уманської міської ради від 25.12.2015 за № 6.23-3/7, КП «Уманське ВЖ РЕУ №2» припинено шляхом приєднання його до КП «Уманське РЕУ №3».

Згідно абзацу 2 пункту 1 розділу І статуту, комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» є правонаступником прав та обов`язків Уманського комунального підприємства «Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1» та комунального підприємства «Уманське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2».

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018р. № 86 затверджений Перелік послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, а також встановлені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій.

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не укладався, однак такий договір фактично мав місце, оскільки позивач надавав житлово-комунальні послуги, тобто вчиняв певні дії з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач отримує ці послуги та користується ними, тому, враховуючи норми ст. 11 ЦК України, відповідач, в силу фактично існуючого договору, зобов`язаний здійснювати оплату.

Крім того, що Комунальним підприємством «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» мешканцям будинку АДРЕСА_3 , в тому числі і відповідачу ОСОБА_1 , надавалися відповідні послуги, а саме: проводилось технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, проводилось освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ №3», надавалися послуги дератизації, послуги щодо обслуговування димових та вентиляційних каналів, послуги щодо технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації та поточного ремонту конструктивних елементів внутрішнобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків. Щорічно мережі теплопостачання будинку були підготовлені до чергового опалювального сезону; прибудинкова територія будинку двірником регулярно, за необхідністю виїздила та цілодобово працювала аварійна служба, та інше, на підтвердження чого позивачем надані відповідні акти виконаних робіт та довідки.

Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідач порушуючи свої зобов`язання, не сплачувала кошти за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за весь період часу з 01.10.2015 по 01.03.2021 яка складає 11617,29 грн., у тому числі за три останніх роки 6815,64 грн. Згідно Розрахунку заборгованості, за цей же період часу загальна сума нарахування становила 11617,26 грн. Оплата проведена частково в період з 01.07.2020 по 01.03.2021 на загальну суму 1065,00 грн. Різниця у 6815,64 грн. є сумою заборгованості. (т.1, а.с. 10, 124,125).

Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) визначено, що житлово-комунальні послуги, зокрема, поділяються на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) та послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» власник (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У рішенні Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 зроблено правовий висновок щодо застосування положень п. 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносно відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг та роз`яснено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати за надані послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 522/8173/14-ц.

За приписами ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відносно доводів відповідача про відсутність у неї заборгованості, оскільки позивачем не надавались послуги то слід зазначити наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (чинному на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

При цьому, факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги, що є порушенням умов договору в розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України, повинен бути зафіксований належним чином.

У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Вказане право передбачене ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Аналогічні положення містить і ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», який введено в дію з 01.05.2019.

Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Відповідачем ОСОБА_1 не було надано жодного доказу на підтвердження того, що вона чи будь-хто із жителів будинку АДРЕСА_3 з липня 2018 по березень 2021 рік звертався до позивача у визначеному законом порядку щодо ненадання чи неналежного надання спірних послуг.

Тому суд прийшов до висновку, що КП «Уманське РЕУ № 3» надавало послуги належним чином у повному обсязі, відповідно до переліку затверджених послуг в межах тарифів.

Відповідач до відзиву та заперечення на відповідь на відзив додала наступні документи, а саме: договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 112 від 12 грудня 2017 р. запропонований до підпису Відповідачу; заяву про згоду укласти договір, але на інших умовах від 11.01.2018 р.; заяву про згоду укласти договір, але на інших умовах від 10.04.2018 р.; заяву про згоду укласти договір, але на інших умовах від 08.06.2018 р.; лист від КП «Уманське РЕУ №3» № 152 від 12.03.2018 р.; лист від КП «Уманське РЕУ №3» № 624 від 14.12.2017 р.; лист від КП «Уманське РЕУ №3» № 248 від 11.05.2018 р.; лист від КП «Уманське РЕУ №3» № 365 від 27.06.2018 р.; заяву ОСОБА_1 до директора КП «Уманське РЕУ №3» за вхідним №1346 від 10 грудня 2018 року; заяву ОСОБА_1 до директора КП «Уманське РЕУ №3» за вхідним №193 від 19.02.2019 року; заяву ОСОБА_1 до директора КП «Уманське РЕУ №3» за вхідним №401 від 10.04.2019 року; заяву ОСОБА_1 до начальника КП «Уманське РЕУ №3» за вхідним № 75 від 08.02.2021 року; періодичність надання послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 13 жовтня 2016 року №275; лист від Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» від 27 грудня 2018 року №3033; квитанції про оплату за комунальні послуги за період з 01.07.2020 по 14.03.2021 на загальну суму 1065,00грн. заяву ОСОБА_1 до директора КП «Уманське РЕУ №3» за №66 від 27.01.2020року

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на вказані документи у якості доказів неотримання послуг від позивача і відсутності між сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Такі доводи на переконання суду не є належними.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надавались акти-претензії неналежного виконання житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання їй, як власнику квартири АДРЕСА_1 відповідних послуг КП «Уманське РЕУ №3».

Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті послуг утримання будинку та прибудинкової території, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на повне погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг.

За змістом статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Стаття 257 Цивільного кодексу України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно має борг перед КП «Уманське РЕУ № 3» по особовому рахунку № НОМЕР_1 за три останніх роки 6815 грн. 64 грн., який підлягає стягненню.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141,242-246,265,217-270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» борг у сумі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять)грн.64 коп. у якості плати за утримання будинку та прибудинкової території.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 58 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2023.

Позивач: Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3»-

20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Шухевича,12, .

Відповідач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 - АДРЕСА_5 .

Суддя Т.М.Довготько