Дата документу 17.01.2023 Справа № 317/835/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/835/22 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко М.О.
Провадження № 22-ц/807/336/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого садівничого кооперативу «Художник-2», третя особа: ОСОБА_3 , про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Обслуговуючого садівничого кооперативу «Художник-2» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 грудня 2016 року за реєстровим №3341 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Розумівська сільська рада, обслуговуючий садівничий кооператив «Художник-2», земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :04:002:0594).

На вказаній садовій ділянці знаходиться належний їй садовий будинок, який живиться від загальної лінії електропередачі.

31 березня 2022 року голова ОСК «Художник-2» Андріюк В.М. сповістив її, що в кооперативі великі втрати електроенергії і після проведення перевірки виявилось, що заборгованість за споживання електроенергії у будинку становить 7 800 гривень.

Вказувала, що за весь час проживання у даному будинку заборгованості по оплаті комунальних послуг, зокрема боргів за електропостачання, перед кооперативом вона не мала та своєчасно сплачувала відповідно до показань лічильника.

12 травня 2022 року вона виявила, що її будинок знеструмлено від електроенергії відповідно до рішення правління ОСК «Художник-2» від 11 травня 2022 року.

Вважала, що вказане рішення правління ОСК «Художник-2» є незаконним. При відключенні її від постачання електроенергії не були дотримані вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року за № 312, її не було своєчасно сповіщено про відключення електропостачання, не було складено акт про відключення від електропостачання, із зазначених підстав. Заборгованості по сплаті електричної енергії у неї не має. Крім того, за Статутом ОСК «Художник-2» не передбачено у повноваженнях правління ОСК «Художник-2» такі заходи впливу у вигляді відключення постачання енергії споживачів товариства за наявну заборгованість.

Також зазначала, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року та на даний час на всій території України установлений карантин. Відповідно до пункту 5 частини 3 Прикінцевих положень Закону України від 17 березня 2020 року №530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів пов`язаних із поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Внаслідок протиправних дій голови ОСК «Художник-2» ОСОБА_4 належний їй садовий будинок був знеструмлений від електроенергії, чим завдано їй моральних переживань та страждань через позбавлення можливості нормального проживання в даному будинку, опалювати будинок, зберігати та готувати їжу, слідкувати за новинами у час воєнного стану та інше.

На підставі зазначеного просила визнати протиправними дії ОСК «Художник-2» в особі голови кооперативу Андріюк В.М. щодо відключення садового будинку на ділянці за адресою: АДРЕСА_1 від електричної енергії та зобов`язати ОСК «Художник-2» відновити постачання електричної енергії, стягнути з ОСК «Художник-2» на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15 вересня 2022 року залучено до участі у справі і якості третьої особи ОСОБА_3 .

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 30 вересня 2022 року з виправленою опискою ухвалою суду від 09 листопада 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відмову від членства у кооперативі, проте існування сталих правовідносин між сторонами, не укладення між садівничим кооперативом та членами кооперативу та користувачами земельних ділянок договорів щодо користування електричною енергією, здійснення відключення за відсутності підстав для такого відключення, не доведення відповідачем інформування її про існування заборгованості та прийняте рішення, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСК «Художник-2» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що будинок позивача живиться від мережі електропередач, яка не є загальною, а належить ОСК «Художник-2», членська книжка містить розрахунок заборгованості, постанова НКПЕМ від 31 липня 1996 року №28, на яку посилається позивач, втратила чинність, на цю постанову посилався Верховний Суд в справі № 314/2084/17, про яку зазначала позивач, територія кооперативу не є населеним пунктом, ОСОБА_1 не є членом кооперативу, оскільки в члени кооперативу був прийнятий батько позивачки ОСОБА_3 , постачання електроенергії не членам кооперативу здійснюється виключно на підставі договору, кооператив не є постачальником електричної енергії та може лише споживати електричну енергію, з боку кооперативу втручання в право приватної власності позивачки не відбувалось.

Просило залишити рішення суду без змін, стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не є членом ОСК «Художник-2», не вбачається існування в неї прав, про захист яких пред`явлено позов.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно із договором купівлі продажу земельної ділянки від 08.12.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №3341, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., ОСОБА_1 набула у власність земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для індивідуального садівництва. Кадастровий номер земельної ділянки - :04:002:0594 (а.с. 13-16).

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.12.2016 року за №75214549 власником земельної ділянки НОМЕР_1 з кадастровим номером :04:002:0594, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Розумівська сільська рада, обслуговуючий садівничий кооператив «Художник-2», є ОСОБА_1 (а.с.17-18).

Згідно із положеннями Статуту Обслуговуючого садівничого кооперативу «Художник-2» в редакції 2016 року, затвердженого рішенням загальних зборів членів обслуговуючого садівничого кооперативу «Художник-2» (Протокол №17 від 20.11.2016) встановлено, що п.1.1. розділу 1 Обслуговуючий садівничий кооператив «Художник-2» утворений шляхом об`єднання фізичних осіб на добровільних засадах і єдності їх інтересів і є правонаступником садівничого товариства «Художник-2», яке перереєстровано Розпорядженням голови районної державної адміністрації №833 від 27.12.1996року.

Відповідно до п.3.1, 3.2 та 3.3 розділу 3 Статуту Обслуговуючого садівничого товариства «Художник-2» членом Кооперативу може бути кожний громадянин, що досяг 16-річного віку, виявив бажання брати участь у здійснені цілей та завдань Кооперативу, визнає Статут Кооперативу та дотримується його вимог, зробив вступний внесок. Вступ до Кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви, яка подається до голови Кооперативу (Правління). Особа, яка подала заяву про вступ до Кооперативу, вносить вступний внесок у порядку та розмірах визначених рішенням загальних зборів членів Кооперативу. Рішення голови Кооперативу (Правління) про прийняття до Кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів на протязі одного місяця після подачі заяви. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначаються Статутом Кооперативу.

Згідно з п. 10.1 розділу 10 Кооператив, надаючи послуги членам Кооперативу, немає на меті одержання прибутку, тому що існує виключно за рахунок внесків і не здійснює підприємницької діяльності (а.с.22-31).

В матеріалах справи міститься копія членської книжки члена садівничого кооперативу «Художник-2», виданої 04.04.2017 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.19-21, 113-119).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 17.06.2017 року він просить прийняти його в члени кооперативу ОСК «Художник-2» (а.с.80).

Згідно із протоколом №19 загальних зборів Обслуговуючого садівничого кооперативу «Художник-2» від 17.06.2017 року ОСОБА_1 придбала земельну ділянку № НОМЕР_1 у ОСОБА_5 та заявила про небажання бути членом кооперативу. При цьому ОСОБА_1 запропонувала прийняти в члени кооперативу ОСОБА_3 , якого за результатами голосування було прийнято у члени кооперативу (а.с.81-82).

Відповідно до Заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 27.12.2018 року, постачальником електричної енергії є ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», а ОСК «Художнік-2» є споживачем цих послуг (а.с.93-94).

Зі змісту протоколу засідання правління Обслуговуючого садівничого кооперативу «Художник-2» від 11.05.2022 року вбачається, що на ділянці №28 виникла заборгованість за споживчу електроенергію в березні-квітні 2022 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо вчасного внесення необхідних платежів та здійснення відключення за відсутності підстав для такого відключення, а також неінформування відповідачем про існування заборгованості спростовується матеріалами справи, а саме: відомостями про оплату за електроенергію та воду, які були надані позивачкою та які містять розміри нарахованих та сплачених платежів, та розрахунком заборгованості по платежам за електричну енергію по ділянці № НОМЕР_2 ОСК «Художник-2» (а.с.21, 96).

Загальні збори членів кооперативу 12.05.2019 року прийняли рішення про відключення від подачі електроенергії та технічної води ділянок, які мають заборгованість за 2 і більше місяців. Зупинено подачу електроенергії на ділянку №28 с 12.05.2022 року. Відновити подачу електроенергії на ділянку №28 після повного погашення наявної заборгованості. Згідно із розрахунку заборгованості за електричну енергію по ділянці № НОМЕР_1 ОСК «Художник-2» заборгованість складає 6201,60 грн. (а.с.95-96).

Відповідно до вимог статей 4, 12, 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018 року (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1.1. Правил ці правила регулюють взаємовідносини, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Згідно з п. 1.1.2. Правил колективним побутовим споживачем є юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність.

Колективний побутовий споживач має право на вибір постачальника електричної енергії, у тому числі постачальника універсальних послуг (п. 10.2.1. Правил).

За приписами п. 10.2.2. Правил точка розподілу електричної енергії колективному побутовому споживачу встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього колективного побутового споживача.

Пунктами 10.2.3., 10.2.4. Правил визначено, що для забезпечення розподілу електричної енергії до межі балансової належності електроустановок колективного побутового споживача між колективним побутовим споживачем та оператором системи у передбаченому цими Правилами порядку укладається договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який розробляється оператором системи на підставі додатка 3 до цих Правил. Колективний побутовий споживач на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач відповідно до умов договору.

Закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача (п. 10.2.5. Правил).

Пунктом 10.2.6. Правил передбачена можливість укладання фізичною особою, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача (далі - споживач на території колективного побутового споживача), для користування електричною енергією тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником, який здійснює постачання електричної енергії цьому колективному побутовому споживачу, та колективним побутовим споживачем на основі типового договору (додаток 12 до цих Правил).

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, які стосовно питань своєї компетенції приймають рішення. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, крім іншого - визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кооперацію» кооператив відповідно до свого статуту самостійно визначає основні напрями діяльності, здійснює її планування. Кооперативи самостійно розробляють програми і плани економічного та соціального розвитку, розглядають і затверджують їх на загальних зборах членів кооперативу. Кооперативи мають право провадити будь-яку господарську діяльність, передбачену статутом і не заборонену законом. Кошти, що надходять від провадження господарської діяльності, є джерелом формування майна кооперативу.

Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є Статут кооперативу, який повинен містити, зокрема відомості про умови і порядок вступу до кооперативу його членів та виходу чи виключення з нього членів кооперативу, також права і обов`язки членів кооперативу (стаття 8 Закону України «Про кооперацію»).

Статтями 6, 7, 10, 12 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами. Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Основним правом члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.

Статтею 2 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооператив це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єднались на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Аналогічні положення містяться і в Статуті ОСК «Художник-2» (а.с.22).

Згідно зі Статутом ОСК «Художник-2» кооператив утворений шляхом об`єднання фізичних осіб на основі членства для надання послуг виключно членам кооперативу та є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку. Для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Спільною власністю кооперативу є належні йому електромережі, водопостачальні споруди, телефоні мережі, огорожі та інші споруди, придбані за рахунок коштів кооперативу (п. 1.3, 9.1 Статуту).

Згідно із протоколом №19 загальних зборів ОСК «Художник-2» від 17.06.2017 року ОСОБА_1 заявила про небажання бути членом кооперативу. запропонувавши прийняти в члени кооперативу ОСОБА_3 , якого, за результатами голосування, було прийнято у члени кооперативу (а.с.81-82). Зазначене рішення ОСК «Художник-2» позивачкою у встановленому порядку не оскаржувалось та є чинним.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка членом ОСК «Художник-2» в установленому порядку не стала та прав, які притаманні саме члену кооперативу, не набула, на час виникнення спірних правовідносин членом кооперативу є третя особа у справі ОСОБА_3 .

Також, позивачем ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження укладення нею договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником або відмови кооперативу укласти зазначений договір.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дії ОСК «Художник-2» в особі голови кооперативу Андріюк В.М. щодо відключення садового будинку на ділянці за адресою: АДРЕСА_1 від електричної енергії та зобов`язання ОСК «Художник-2» відновити постачання електричної енергії.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСК «Художник-2» на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., оскільки позивачкою не доведено порушення її прав.

Посилання ОСОБА_1 на пункти Постанови НКРЕП «Про затвердження Правил користування електричною енергією» від 31 липня 1996 року № 28 не приймається до уваги, оскільки вказана постанова втратила чинність 11 червня 2018 року на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року.

Доводи ОСОБА_1 про не укладення між садівничим кооперативом та членами кооперативу та користувачами земельних ділянок договорів щодо користування електричною енергією носять загальний характер та не підтверджені належними доказами. Докази звернення ОСОБА_1 з вимогою укласти відповідний договір відсутні.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи по суті позовних вимог з огляду на встановлені обставини є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції за встановлених у цій справі обставин дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, не встановлено.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині стягнення судових витрат апеляційна скарга не містить.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 вересня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 січня 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова