Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/861/22
Провадження №2/936/9/2022
16.01.2023 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в смт Воловець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Чобалько Михайла Володимировича, поданої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
В С Т А Н О В И В:
05.09.2022 адвокат Чобалько М.В. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 26.12.2020 року близько 11:00 год., перебуваючи на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_1 , підійшов до ОСОБА_1 і на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, умисно наніс останньому один удар рукою в задню ділянку шиї, від якого ОСОБА_1 впав на землю. Після чого, ОСОБА_2 продовжуючи свої дії, наніс потерпілому ОСОБА_1 декілька ударів ногами в ділянку грудної клітки та голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №234 від 08.01.2021 р. відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я більше 21 дня. Вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 21.12.2021 №936/198/21 ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначено відповідне покарання. В рамках кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_1 не заявляв, однак кримінальним правопорушенням йому завдана матеріальна шкода, яка складається з витрат на лікування та відновлення очного протезу на загальну суму 7040, 95 гривень та моральна шкода в розмірі 33 000,00 гривень, яку обгрунтовує душевними стражданнями та переживаннями внаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення. На підставі зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.
У судове засідання позивач не з`явився. Від його представника адвоката Чобалько М.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю.
Відповідач не з`явився. Від його представника адвоката Повідайчик О.І. також надійшла заява про слухання справи без їх участі, позов не визнають.
Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи із змісту ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Згідно вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 21.12.2021 р.№936/198/21, що набрав законної сили 21.01.22 р., ОСОБА_2 26.12.2020 року близько 11:00 год., перебуваючи на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_1 , підійшов до ОСОБА_1 і на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, умисно наніс останньому один удар рукою в задню ділянку шиї, від якого ОСОБА_1 впав на землю. Після чого, ОСОБА_2 продовжуючи свої дії, наніс потерпілому ОСОБА_1 декілька ударів ногами в ділянку грудної клітки та голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №234 від 08.01.2021 р. відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я більше 21 дня.
Вказаним вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Цивільний позов потерпілий ОСОБА_1 під час розгляду кримінального провадження не заявляв.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце цідії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, атакож витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свогопорушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У відповідності до ч.1 ст 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Специфіка відшкодування завданої здоров`ю шкоди полягає в тому, що об`єктом відшкодування є не сама зазначена шкода, а майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чизменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування.
Отже, зважаючи на положення ст. 1166 ЦК та ч. 1 ст. 1195 ЦК України, позивач має право на відшкодування витрат на обстеження, лікування та придбання ліків.
Виходячи з роз`яснень, наданих у п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», із змінами, при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
До матеріалів позову на підтвердження вартості заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди позивачем долучено копії чеків на придбання лікарських медикаментів та препаратів, датовані 26.12.2020, 28.12.2020, 29.12.2020, 30.12.2020, 13.01.2021, 14.01.2021 на загальну суму, яку можливо прочитати з поданих доказів- 3403, 61 грн. Дані витрати понесені в період лікування позивача, оскільки згідно фактичних обставин, встановлених вироком суду, тілесні ушкодження ОСОБА_1 отримав 26.12.2020 року, розлад його здоров`я тривав більше 21 дня, тому такі витрати направлені на відновлення стану здоров`я внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.
При цьому, суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ впідтвердження заявлених позивачем вимог про стягнення майнової шкоди на лікування довідкову інформацію про протезування ока на суму 3600 гривень, оскільки втрата очного протезу внаслідок дій відповідача не підтверджена доказами, а необхідність заміни протезу не грунтується на відповідній медичній документації.
Позивачем не доведено жодним доказом, що протезування є витратами на лікування або що вказані дії направлені на відновлення стану здоров`я, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.
Отже, оцінивши надані позивачем документи на підтвердження понесених витрат на лікування на предмет їх належності та достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, детально оглянувши вказані документи, суд у судовому засіданні встановив належність та допустимість таких доказів на загальну суму 3403, 61 гривень, яку слід стягнути з відповідача у якості відшкодування матеріальної шкоди.
Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд констатує наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті. За статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвомабо іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особазазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чиблизьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала узв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст. 41 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997).
Враховуючи вищенаведене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в сумі 992, 40 гривень на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Позов адвоката Чобалько Михайла Володимировича, поданої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 3403 (три тисячі чотириста три) гривні 61 копійок; моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч)гривень 00 копійок, а всього- 18 403 (вісімнадцять тисяч чотириста три) гривні 61 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
У задоволенні решти позову- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення буде складено 20 січня 2023 року.
Суддя: Софілканич О.А.