Справа №:755/5969/22
Провадження №: 2/755/907/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Бовкун М.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання про можливість прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

у с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Згідно розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва Коровича О.С. щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями № 155 від 23 листопада 2022 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2022 року, в провадження судді Слободянюк А.В. надійшла вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року дану позовну заяву прийнято до свого провадження, за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Разом з тим, у ході судового розгляду відповідач ОСОБА_3 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду разом із первісним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні проти прийняття зустрічного позову не заперечувала, оскільки це є процесуальним правом відповідача.

Вивчивши матеріали зустрічного позову, оцінивши наведені стороною відповідача підстави для прийняття зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Статті 175, 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви.

Зокрема, ч. 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В той же час, відповідно положень статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Так, в даному випадку позивачем за зустрічним позовом заявлено частину вимог, у яких ціна позову залежить від вартості оспорюваного майна, що передбачено ст. 176 ЦПК України.

Як вбачається, у своєму зустрічному позові позивач не зазначив ціну даного позову, оскільки, як він указав у зазначену позові, він позбавлений можливості визначити її на перед та сплатив судовий збір за пред`явлення даної позовної заяви у максимальному розмірі, встановленого положеннями закону, при зверненні до суду з вимогами про поділ майна подружжя, при розірванні шлюбу, а саме у сумі 7443,40 грн.

Однак, суд зазначає, що в даному випадку позивачем не вірно визначено сума судового збору, яка підлягає сплаті, відповідно до вимог закону, на підставі наступного.

Так, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору, зокрема при пред`явленні до суду позову про поділ майна подружжя, при розірванні шлюбу, на яку посилається позивач у своєму зустрічному позові.

Зазначений судовий збір сплачується стороною у справі, у разі пред`явленні позову про поділ майна подружжя, саме при розірванні шлюбу між подружжям.

Проте, суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом, що в даному випадку, відповідно до наданих матеріалів зустрічної позовної заяви, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Тобто твердження позивача за зустрічним позовом про те, що даний позов про поділ майна подається при розірванні шлюбу - є помилковим, адже шлюб між подружжям уже розірвано, а отже дані вимоги про поділ майна подружжя за зустрічним позовом, пред`являються до суду після розірвання шлюбу та до такого позову слід застосовувати загальні положення закону щодо сплати судового збору при подачі позову, який має майновий характер.

Разом з тим, як вбачається з вимог зустрічного позову, позивачка, серед іншого, просить: у порядку спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на два автомобілі.

Проте, як встановлено судом, всупереч вищенаведених ст.ст. 175, 176 ЦПК України, позивач за зустрічним позовом, не надає суду оцінку вартості автомобілів, які вона просить поділити в порядку майна подружжя.

Так, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Крім того, у ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної (ринкової) вартості автомобілів на момент звернення до суду, яка повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи або іншими документами, які свідчать про вартість вказаних автомобілів) та у разі встановлення неповної сплати суми судового збору, з урахуванням вже сплаченої суми, доплатати судовий збір за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір», для подання позову майнового характеру фізичною особою.

Так, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлено у 2022 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2022 року - 2 481 грн.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження реальної вартості автомобілів на момент пред`явлення позову, то суд позбавлений можливості зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

В той же час, відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, позивачу слід надати докази на підтвердження реальної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та виходячи з цього сплатити судовий збір, згідно з вимогами наведеного законодавства України, а у випадку, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо, судовий збір попередньо визначається судом у сумі 12 405,00 грн., що відповідає 5 розмірам прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та є максимальною сумою судового збору за ставками, визначених нормами закону, для пред`явлення позовних заяв майнового характеру фізичною особою. При цьому, позивачу слід враховувати попередньо сплачений ним судовий збір в розмірі 7 443,40 грн. та доплатити різницю судового збору, у сумі 4 961,60 грн.

Вказаний судовий збір потрібно сплатити (доплатити) за наступними реквізитами Дніпровського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026005

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Згідно ч. 2 ст. 194 ЦПК України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною 1 цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За таких обставин, оскільки позивачем за зустрічною позовною заявою не дотримані вищенаведені положення ст. 175, 177 ЦПК України, суд приходить до висновку, про наявність підстав для залишення зустрічного позову без руху та надання позивачу за зустрічним позовом строку для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, оскільки така позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись статями 4, 175, 177, 185, 193 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Встановити позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків - шість днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити позивача за зустрічним позовом, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк зустрічна позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк