Справа № 523/37/14-ц
Провадження №2/523/1508/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

представників:

позивача Тодириці А.О., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одесі, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Альфа-Банк», яке змінило свою назву на Акціонерне товариство «Сенс-Банк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором №490054381 від 25.12.2007р., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 , який складається з заборгованості за кредитним договором в розмірі 479 152,21гривень, суми боргу по відсоткам за користування кредитом в розмірі 241 943,79гривень, пеню в розмірі 2 632 000,42 гривень.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , як поручитель, не виконав прийняті на себе зобов`язання, надані за кредитним договором, укладеного з ОСОБА_3 грошові кошти в повному обсязі не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі зазначеному вище. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2015р. позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» були задоволенні.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.01.2022р. заочне рішення від 02.09.2015р. було скасовано з призначенням справи до судового розгляду.

Ухвалою суду від 26.05.2022р. було закрито підготовче провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримав просить задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що договір поруки є припиненим. Просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши й дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Так, матеріалами справи встановлено, що відповідно до кредитного договору № 490054381від 25.12.2007р. ЗАТ «Альфа-Банк», яке згодом змінило назву на ПАТ «Альфа-Банк» надало ОСОБА_3 кредит в розмірі 59 946,48 доларів США для придбання автотранспортного засобу, строком користування до 25.12.2014р. Кредит надано зі сплатою відповідачем 13% річних з щомісячним погашенням суми кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти (розділ 6 договору кредиту).

Крім того, договором поруки № 490054381-П від 25.12.2007р. ОСОБА_2 , як поручитель, прийняв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем по справі за неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань ОСОБА_3 по кредитному договору № 490054381 від 25.12.2007р. в повному обсязі. Зазначеними договорами була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України.

Згідно п.5.3. договору поруки строк дії договору був визначений до повного виконання зобов`язань Боржника за основним зобов`язанням.

Зазначені умови кредитного договору належним чином виконані не були, внаслідок чого ПАТ «Альфа-Банк» 15.06.2012р. направило на ім`я ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, розмір якої, станом на 15.06.2012р. складав 824 019,08 дол. США. При цьому вказаною вимогою було запропоновано позичальнику та поручителю у строк 30 днів з дня отримання цієї вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї Вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню.

Станом на 09.12.2013р., Банком нарахована заборгованість у розмірі: заборгованості за кредитним договором 479152,21грн., суми боргу по відсоткам за користування кредитом в розмірі 241 943,79грн., пеня в розмірі 2 632 000,42 грн.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Так, під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов`язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, ОСОБА_3 , (а відтак і поручитель ОСОБА_2 ) первинно взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 25.12.2014р., сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

У зв`язку з порушенням позичальником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором ПАТ «Альфа-Банк» використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 6.1 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 15.06.2012року вимогу, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов`язаних із ним платежів, не пізніше 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення вимоги, тобто не пізніше 22.07.2012року.

Отже, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

З матеріалів справи убачається, що ПАТ «Альфа-Банк» направивши вимогу про дострокове повернення всієї суми боргу по кредиту в строк не пізніше 22.07.2012р., в односторонньому порядку встановило строк для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України.

До суду ПАТ «Альфа-Банк» з позовними вимогами до поручителя ОСОБА_2 звернулось 20.12.2013р. (штамп відправки позову на поштовому конверті), тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертої статті 559 ЦК України, в редакції чинної на час виникнення спірних відносин. Відтак, договір поруки № 490054381-П від 25.12.2007р. слід вважати припиненим, а пред`явлені позовні вимоги до останнього - безпідставними.

Суд відхиляє посилання представника позивача на те, що обчислення строку виконання основного зобов`язання та право на звернення до суду з позовними вимогами до поручителя виникло у ПАТ «Альфа-Банк» з часу закінчення передбаченого сторонами строку у договорі (25.12.2014р.), а також після несплати кожного щомісячного платежу, оскільки такі посилання спростовуються зібраними по справі доказами та суперечать фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.12,13,76,141,200,206,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 17 січня 2023р.

Суддя