Провадження №: 2-о/755/494/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. 22 грудня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без руху заяви-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем ухвали суду. Постановляючи ухвалу про залишення «заяви-подання» без руху судом наголошено на наступному. Згідно ч. 1, 2 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням наведеного, положеннями ЦПК України не передбачено такої процесуальної форми звернення до суду в порядку ст. 296 ЦПК України як заява-подання, оскільки з аналізу вищевказаних норм вбачається, що в порядку окремого провадження до відповідного суду подається саме заява із визначенням процесуального статусу сторін цивільного процесу - заявник та заінтересована особа.

При цьому, подання не є формою звернення до суду в розумінні ст. 296 ЦПК України та не може бути предметом окремого розгляду на рівні із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та має бути подане в рамках розгляду саме тієї справи, за результатами якої було ухвалене рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Також системний аналіз положень ст. 300 ЦПК України свідчить про те, що подання подається або під час ухвалення рішення суду про визнання особи недієздатною або в процесі виконання рішення суду з метою: а) призначення опікуна під час винесення рішення; б) призначення опікуна чи піклувальника після винесення рішення та після звільнення останнього від його повноважень; в) в разі заміни опікуна чи піклувальника після винесення рішення по справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Разом з тим, до матеріалів заяви заявником не долучено належних та допустимих доказів щодо психічного стану здоров`я ОСОБА_1 , які мали підтвердити хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (медичні довідки про психічний стан здоров`я, перебування на обліку лікаря-психіатра, проходження лікування в умовах стаціонару (виписний епікриз) інше)…

Особа, яка звертається до суду, зобов`язана додати до позовної заяви (заяви) всі наявні в докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач(заявник) може додати до заяви копії відповідних доказів.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. ( ч. 2 та ч.5 ст. 95 ЦПК України)

Всупереч викладеному, долучені до заяви-подання докази на підтвердження стану здоров`я фізичної особи, сімейного стану, довідка МСЕК про встановлення групи інвалідності інше (відповідно додатку) подані в ксерокопіях, які належним чином не завірені, також у заяві не містить відомостей щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

17 січня 2023 року ухвала суду отримана уповноваженою особою Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого повідомлення.

27 січня 2023 року (вх.№4271) від Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, в особі уповноваженого представника Вадима Кондрашова, до суду направлено разом із супровідним листом заява Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, з додатками, які раніше подано до суду з первісною заявою-поданням.

Вивчивши матеріли заяви-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , на предмет дотримання вимог цивільно-процесуального законодавства та виконання вимог суду, які викладено в ухвалі від 22 грудня 2022 року, суддя приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст.175 ЦПК України.

За змістом положень частини третьої статі 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановленні цим розділом.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Залишаючи заяву-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , судом наголошено, що положеннями ЦПК України не передбачено такої процесуальної форми звернення до суду в порядку ст. 296 ЦПК України як «заява-подання», оскільки в порядку окремого провадження до відповідного суду подається саме «заява» із визначенням процесуального статусу сторін цивільного процесу - заявник та заінтересована особа, в той же час «подання» не є формою звернення до суду в розумінні ст. 296 ЦПК України та не може бути предметом окремого розгляду на рівні із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та має бути подане в рамках розгляду саме тієї справи, за результатами якої було ухвалене рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Така позиція, викладена у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року за №3, де роз`яснено, що від вирішення питання щодо дієздатності громадянина залежить можливість його участі у розв`язанні інших цивільних справ. Тому заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог у порядку, передбаченому ЦПК України. Одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватися судом лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявником у встановлений строк не виконана ухвала суду від 22 грудня 2022 року, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі, тому заяву слід вважати неподаної та разом із додатками повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись статями 185, 294, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, - вважати неподаною та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

С у д д я