П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м. Київ

Справа № 2-н-66/08

Провадження: № 22-ц/824/12309/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Кулікової С. В., Нежури В. А.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Крикунова Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року, постановлену під головуванням судді Чорненької О. І.,

за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони (боржника) та вирішення інших процесуальних питань у виконавчому провадженні

у справі за заявою АБ «Київська Русь» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (боржник: ОСОБА_2 , стягувач: ПАТ "БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ", заінтересована особа: Рокитнянський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

у с т а н о в и в:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовано тим, що на підставі судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області від 25.07.2008 року було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АБ «Київська Русь» 33 495 грн. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вона є матір`ю померлого боржника у справі та є спадкоємцем, який прийняв спадщину. Під час вчинення дій щодо прийняття спадщини, з витягу, наданого приватним нотаріусом Липовенко Н.І. їй, заявниці, стало відомо про арешт нерухомого майна, яке входить до спадкового майна, підстава обтяження - постанова в межах ВП НОМЕР_1 від 07.07.2011, Рокитнянського відділу ДВС. На адвокатський запит Рокитнянським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надано відповідь, що в період з 07.07.2011 - 30.03.2012 на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП № НОМЕР_2 з примусового виконання судового наказу від 25.07.2008 року. 30.03.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення. Повторно на виконання до відділу вищезазначений виконавчий документ стягувачем не пред`являвся. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 27.02.2023 виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 на виконанні у відділі не перебувають.

Просила замінити сторону (боржника) у виконавчому провадженні з приводу виконання судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області від 25.07.2008 року, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Зобов`язати Рокитнянський відділ ДВС зняти арешт та заборону відчуження з усього майна ОСОБА_3 , які були накладені постановою державного виконавця від 07.07.2011 року в межах ВП № НОМЕР_2.

В травні 2023 року представник стягувача ПАТ «БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ» адвокат А.Ярошенко, через канцелярію суду, подав клопотання про заміну процесуального правонаступника ПАТ «БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ» на ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», посилаючись на наявність договору про відступлення права вимоги за кредитним договором укладеним з ОСОБА_3 .

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково, замінено боржника з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2, відкритого на підставі судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області № 2-н-66 від 25.07.2008 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АБ «Київська Русь» 33 495 грн.

В іншій частині заявлених ОСОБА_1 вимог відмовлено.

Клопотання ПАТ «БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ» про заміну стягувача ПАТ «БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ» на ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» у виконавчому провадженні у справі № 2-н-66 задоволено, замінено стягувача з ПАТ «БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ» на ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС».

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Крикунов О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду в частині відмови в задоволенні заяви та задовольнити відповідні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що виконавче провадження є завершеним, а строк пред`явлення виконавчого документу до виконання вже сплив. Наявність не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Вважає, що відсутні будь-які підстави для продовження існування арешту, обмежень щодо розпорядження майном, а виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню з огляду на сплив строку його пред`явлення.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

В судовому засіданні адвокат Крикунов О.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи, на підставі судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області № 2-н-66 від 25.07.2008 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АБ «Київська Русь» 33 495 грн. Рокитнянським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник - ОСОБА_1 є матір`ю померлого боржника та спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. заведено спадкову справу за № 44/2021 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер в спадковому реєстрі - 68032377.

Відповідно до витягу із Спадкового реєстру наявний арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження - 11451603, зареєстровано 01.08.2021 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81-А), підстава обтяження - постанова ВДВС, ВП НОМЕР_2 від 07.07.2011, Рокитнянський відділ ДВС, об`єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме, власником якого був ОСОБА_3 , обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Рокитпянського районного юстиції,додаткові дані - судовий наказ № 2-н-66 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АБ «Київська Русь» 33 495 грн.

Відповідно до відповіді Рокитнянського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 28.02.2023 на адвокатський запит, повідомлено, що в період з 07.07.2011 - 30.03.2012 на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП № НОМЕР_2 з примусового виконання судового наказу від 25.07.2008 № 2-н-66, виданого Рокитнянським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Київська Русь» 33 495,00 грн. 30.03.2012 року відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення. Повторно на виконання до відділу вищезазначений виконавчий документ стягувачем не пред`являвся. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 27.02.2023 року виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 на виконанні у відділі не перебувають. Стан виконавчого провадження - завершено. Дані обставини підтверджуються листом Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області.

Частково відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відсутні, оскільки судовий наказ не було видано помилково, боржником не надано доказів того, що він добровільно виконав зобов`язання, примирення між сторонами не відбулося, тобто, обов`язок боржника виконати судовий наказ не припинився. Щодо відмови в задоволенні вимог про зняття арешту з майна боржника, суд відмітив, що заявник повинен був звертатись із відповідними вимогами за правилами розділу VII ЦПК України, оскільки арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні (ч. 1 ст. 267 ЦПК України).

Колегія суддів зауважує про те, що словосполучення «або з інших причин» не стосується пропуску стягувачем строку для пред`явлення виконавчого документу.

Закон не передбачає можливості визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, а сплив строку для пред`явлення виконавчого документу тягне за собою інші наслідки, визначені законодавством.

Інших об`єктивних підстав для визнання судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області від 25.07.2008 року таким, що не підлягає виконанню, заявником заявлено не було.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Рокитнянського відділу ДВС зняти арешт та заборону відчуження з майна ОСОБА_3 , колегія суддів зазначає наступне.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється в позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом «Про виконавче провадження».

Встановленою є та обставина, що ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_3 та відповідно боржником у виконавчому провадженні щодо виконання судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області № 2-н-66 від 25.07.2008 року. Відповідні вимоги про заміну сторони задоволено судом, що не спростовується скаржником.

Яке вірно вказав суд першої інстанції, боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним під час примусового виконання судового рішення, має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Тобто, законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Посилання скаржника на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справі № 203/3435/21, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є релевантними до спірних правовідносин.

Скаржником в апеляційній скарзі не спростовуються висновки суду щодо невірно обраного способу захисту в цій частині, а тому посилання на наявність відповідних підстав для скасування арешту та зняття заборони відчуження з майна боржника не заслуговують на увагу.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо можливості задоволення вимог заяви в оскаржуваній частині не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Крикунова О.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвалаРокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Крикунова Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 січня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. В. Кулікова

В. А. Нежура