Справа № 351/1657/22
Номер провадження №2/351/141/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2023 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Собка В.М.
за участі секретаря - Яворницької А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, який мотивувала тим, що з відповідачем вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі від якого у них є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак сімейні відносини у них не склалися, а тому Рішенням Снятинського районного суду від 11.01.2011 шлюб між ними було розірвано, дитина лишилася проживати із позивачкою, при цьому Рішенням Снятинського районного суду від 01.07.2011 було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а Рішенням Снятинського районного суду від 23.03.2012 розмір стягуваних аліментів було зменшено до 350,00 грн. в місяць. Однак позивачка вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів на утримання дитини є дуже малою та недостатньою, коштів на утримання дитини не вистачає, її матеріальне становище ускладнилося, і вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї.
На підставі наведеного позивачка просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2700,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, при цьому просила допустити негайне виконання даного судового рішення в межах стягнення платежу за один місяць.
Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити, справу просила розглядати без її участі, зазначила, що згідна на заочний розгляд справи у відсутності відповідача.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду письмову заяву по суті спору та відзив на позовну заяву не надав, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обгрунтований, підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що: згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у подружжя ОСОБА_5 від спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , актовий запис №4 від 30.03.2007, згідно із Рішенням Снятинського районного суду від 11.01.2011 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, дитина лишилася проживати із позивачкою, відповідно до рішення Снятинського районного суду від 01.07.2011 було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а Рішенням Снятинського районного суду від 23.03.2012 розмір стягуваних аліментів було зменшено до 350,00 грн. в місяць.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно вимог ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків , повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.
Вимогами ст.185 СК України передбачено, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому з огляду на зазначені норми ст.185 СК України, додатковими витратами, які підлягають стягненню є: періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення); систематичні витрати, понесені у зв`язку з каліцтвом дитини чи постійною хворобою; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 липня 2022 року, на момент подачі позову, становить 2744 гривень, отже аліменти на дитину віком від 6 до 18 років не повинні бути меншими від 1372 грн., при цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років становить 2744 гривень.
Згідно із ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
На підставі викладеного, зважаючи на те що обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття покладений на обох батьків, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому слід змінити розмір аліментів, які, на підставі рішення Снятинського районного суду від 23.03.2012, стягуються із відповідача у користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки збільшивши розмір стягуваних аліментів із твердої грошової суми 350,00 грн. до твердої грошової суми 2700,00грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.
При цьому у задоволенні вимоги щодо негайне виконання даного судового рішення в межах стягнення платежу за один місяць слід відмовити, оскільки позивачка у своїй позовній заяві посилається на статтю 367 ЦПК України, яка втратила чинність згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, при цьому стягнення по рішенню про збільшення розміру аліментів допускається із дня набрання таким рішенням законної сили.
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
З п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути 992,40 грн. судового збору в користь держави.
Відповідно до зазначеного та на підставі 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів задоволити.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Снятинського районного суду від 23 березня 2012 року.
У новому розмірі стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2700,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Василь СОБКО