Справа № 352/1552/17
Провадження № 4-с/352/2/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойчук Надія Василівна, на дії органу примусового виконання,

у с т а н о в и в:

Адвокат Бойчук Н. В. 14.11.2022 звернулася до суду в інтересах боржника ОСОБА_1 зі скаргою в порядку ст.447 ЦПК України на дії головного державного виконавця Тисменицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Калинчук Н. Я.

Скаргу обґрунтовувала тим, що в провадженні Тисменицького ВДВС перебуває виконавче провадження № 69120803 з виконання судового наказу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/1552/17 від 12.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виконавче провадження відкрито постановою головного державного виконавця Калинчук Н. Я. від 27.05.2022, а 19.10.2022 стягувачка ОСОБА_2 звернулася із заявою щодо проведення розрахунку заборгованості за період з 13.06.2018 за цим судовим наказом, оскільки з червня 2018 р. до травня 2022 р. стягнення аліментів у порядку примусового виконання не проводилося. 26.10.2022 державний виконавець склала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 13.06.2018 до 26.10.2022, згідно якого заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за вказаний період становить 78704,71 грн. Вважає, що державний виконавець не мала підстав для нарахування заборгованості та фактично стягнення аліментів на минулий час. Вказаний судовий наказ уже перебував на примусовому виконанні органу ДВС (ВП 54841716). Стягувачка ОСОБА_2 13.06.2018 подала письмову заяву та відмовилась від аліментів, виконавчий документ повернутий стягувачці, що підтверджує відмітка на зворотному боці судового наказу та інформація про виконавче провадження. Стягувачка з 13.06.2018 до 27.05.2022, тобто протягом чотирьох років, до ДВС із судовим наказом не зверталася. Боржник сплачував аліменти в повному обсязі до червня 2018 р., частково у вересні 2018 р. 1944 грн, у жовтні 2018 р. 1944 грн, у вересні 2019 р. 2060 грн, у січні 2020 р. 2220 грн, у лютому 2020 р. 2220 грн. З червня 2018 р. стягувачка не бажала отримувати аліменти на дітей, здійснювала систематичне повернення грошових переказів, перешкоджала боржнику в спілкуванні з дітьми. Оскільки мало місце повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому аліменти за минулий час не підлягають стягненню. Просила визнати неправомірними дії державного виконавця по нарахуванню боржнику заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язати виконавця здійснити розрахунок зі сплати аліментів з 27.05.2022.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Бойчук Н. В. у поданій суду заяві просили розглянути скаргу без їх участі, скаргу підтримали і просили її задоволити.

Представник суб`єкту оскарження ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, у наданому суду письмовому запереченні скаргу не визнала, вважає дії державного виконавця правомірними. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Стягувачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві скаргу не визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що в провадженні Тисменицького ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № 69120803 з виконання судового наказу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/1552/17 від 12.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавче провадження відкрито постановою головного державного виконавця Калинчук Н. Я. від 27.05.2022 (а.с.44-45) на підставі заяви стягувачки ОСОБА_2 від 27.05.2022 (а.с.100).

Суд установив, що вказаний судовий наказ № 352/1552/17 від 12.09.2017 уже перебував на виконанні Тисменицького ВДВС у 2017-2018 роках (постанова про відкриття виконавчого провадження № 54841716 від 09.10.2017). У рамках цього виконавчого провадження стягувачка 11.06.2018 подала письмову заяву та відмовилась від стягнення аліментів. У зв`язку з цим старший державний виконавець Фрич Л. В. постановою від 13.06.2018 повернула виконавчий документ стягувачці в порядку п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані обставини підтверджує інформація про виконавче провадження (а.с.39-41) та відповідна відмітка на зворотному боці судового наказу (а.с.42-43).

У рамках нового виконавчого провадження № 69120803 з виконання вказаного судового наказу 19.10.2022 стягувачка ОСОБА_2 звернулася із заявою щодо здійснення розрахунку заборгованості за період з 13.06.2018 по даний час по аліментних платежах колишнього чоловіка, оскільки жодних грошових надходжень, грошової допомоги від нього для дітей не було (а.с.38).

26.10.2022 державний виконавець здійснила розрахунок зі сплати аліментів за період з 13.06.2018 до 26.10.2022, згідно якого заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за вказаний період становить 78704,71 грн (а.с.46).

Стаття 194 Сімейного кодексу України передбачає можливість стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами. Така можливість стягнути аліменти за минулий період є виключенням із загального правила і доступна, якщо: 1) раніше аліменти не стягувалися; 2) позивач доведе, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач ухилявся від надання утримання дитині (ч.2 ст.191 СК України).

У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Після того, як суд ухвалить позитивне рішення щодо стягнення аліментів за минулий час, видається виконавчий лист, який має бути предявлений до виконання. Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.

Стягнення аліментів за минулий час необхідно відрізняти від стягнення заборгованості за аліментами.

Заборгованість утворюється у випадках, коли сторони домовились про сплату аліментів, внаслідок чого аліменти повинні були відраховуватись, але не відраховувались за заявою або за рішенням суду (судовим наказом), тобто фактично сплата аліментів за цими документами не провадилась.

Стягнення аліментів за минулий час має місце тоді, коли особа мала право на аліменти відповідно до глави 15 чи глави 16 СК України, але договір про сплату аліментів сторонами не укладався, і особа, яка має право на них, не зверталася до суду з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

У рамках розгляду даної скарги суд установив, що державний виконавець Калинчук Н. Я., здійснивши розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 13.06.2018 до 26.10.2022, вийшла за межі своїх повноважень.

При цьому суд ураховує, щостягувачка 13.06.2018 відкликала з виконання виконавчий документ, який повторно предявила до примусового виконання лише 27.05.2022. Тобто, на вказаний період з 13.06.2018 до 27.05.2022стягувачка відмовилась від стягнення аліментів, тому аліменти за судовим наказом не повинні були відраховуватись, а відтак відсутні підстави для нарахування заборгованості за аліментами за вказаний період.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до вимог ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та наявність підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця по нарахуванню боржнику заборгованості зі сплати аліментів і зобов`язання державного виконавця поновити порушене право боржника.

На підставі викладеного, ст. 191, 194, 195 СК України, ст. 1, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 260-261, 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойчук Надія Василівна, на дії органу примусового виконання задоволити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Тисменицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Калинчук Наталії Ярославівни по нарахуванню ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів за період з 13.06.2018 до 26.10.2022 у рамках виконавчого провадження № 69120803 з виконання судового наказу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/1552/17 від 12.09.2017.

Зобов`язати головного державного виконавця Тисменицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Калинчук Наталію Ярославівну поновити порушене право боржника ОСОБА_1 .

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ

Повна ухвала складена 19.01.2023.