Справа № 214/124/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

21 лютого 2023 року, Суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої військовою агресією, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої військовою агресією.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Під час ознайомлення із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 16.01.2023 року позовну заяву залишено без руху та наданий час для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

16 лютого 2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, дослідивши яку, суд вважає що попередньо виявлені судом недоліки позивач не усунув, а саме:

-надати належні та допустимі докази на підтвердження викладених обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та надати докази, що підтверджують вказані обставини, а саме: надати докази, щодо права власності на нерухоме майно, що розташоване у місті Бахмут.

Так, на підтвердження позивач додає Заповіт від 10.08.2018 р., що склав ОСОБА_2 , та заповів все майно, що ОСОБА_1 , та додає витяг про реєстрацію спадкової справи.

Однак, відповідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Доказів прийняття спадщини, яка відкрилася у серпні 2018 р. до заяви не додається, що позбавляє суд встановити факт належності втраченого майна, що зазначено в позовній заяві.

Окрім того, суд просив надати документи на підтвердження правильності розрахунку вимоги про стягнення моральної шкоди за відповідним курсом НБУ.

Проте, в заяві наданий розрахунок, відповідно до якого позивач вказує, що згідно відомостей НБУ, які містяться на офіційному сайті на дату подання позову, офіційний. курс євро до гривні становить 39,0644 грн за євро, що еквівалентно 1367240 грн (39,064 х 35000 = 1367240), тоді як в первісній позовній заяві позивач надає інший розрахунок: згідно відомостей НБУ на 23 грудня 2022 року (день подання позову), офіційний курс Євро до гривні 37,96, що еквівалентно 1328600 грн (37,96 х 35000 = 1328600). Хоча й інформація щодо курсу НБУ є відкритою, однак суд не повинен відшукувати та збирати докази замість сторони, яка звернулася до суду, що в інакшому випадку буде порушенням принципу безпосередності, об`єктивності та диспозитивності цивільного судочинства.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є обов`язковою для застосування, у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав. Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони. Така позиція Європейського суду з прав людини викладена в п.59 рішення у справі «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції», п.28 рішення у справі «Станєв проти Болгарії та ін.».

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, позивачі, як учасники справи у справах позовного провадження, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з ч.ч.3, 5, 6 ст.185 ЦПК України, якщо позивач (його представник) не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше 5 днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на те, що позивач не усунув виявлені недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду, тому відповідно до ст.185 ЦПК України, він підлягає поверненню позивачу разом з копіями документів, доданими до нього.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що до закінчення строку на усунення недоліків позивач належним чином оформлену позовну заяву не подав, суд приходить до висновку про необхідність її повернення позивачеві разом з доданими копіями документів.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.185, 351, 353, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої військовою агресією вважати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: Н.В. Чернова