Ухвала

14 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 748/319/21

провадження № 61-11817ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня

2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє

в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою

на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 26 травня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду

від 13 вересня 2022 року у вищевказаній справі.

Верховний Суд своєю ухвалою від 05 грудня 2022 року поновив

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2022 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці подати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та додати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Ухвала Верховного Суду від 05 грудня 2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 06 грудня 2022 року.

13 грудня 2022 року копія ухвали суду касаційної інстанції від 05 грудня

2022 року направлена на адресу заявниці ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1 ), яка зазначена в касаційній скарзі, та отримана заявницею 23 грудня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала,

з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено,

що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах

2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, за змістом вказаних статей ЦПК України в касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції та/або постанову апеляційного суду, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, повинно бути наведене обґрунтування з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права з обов`язковим зазначенням відповідного пункту частини другої статті 389 ЦПК України, як підстави касаційного оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не вказала конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, які визначені частиною другою

статті 389 ЦПК України, що свідчить про невиконання заявником вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Посилання виключно на неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, не є виконанням вимог закону щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

(частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Заявниця не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 05 грудня

2022 року, не надала уточнену редакцію касаційної скарги, яка б відповідала вимогам статті 392 ЦПК України.

Строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився (з урахуванням вихідних і святкових днів) 02 січня 2023 року.

Заявниці надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням обставин, які склалися у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, однак, вона не проявила належної обачності в захисті своїх прав, не цікавилася результатами розгляду касаційної скарги та не зверталася із заявою про продовження строку для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи, що станом на 14 лютого 2023 року не виконано вимог

ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 має бути визнана неподаною та повернута заявниці.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня

2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13 вересня 2022 рокувважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська