Справа № 165/2946/22
Провадження № 2/165/166/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 січня 2023 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Василюка А.В.,
за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка виступає в інтересах ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання відмови у приватизації житла неправомірною і зобов`язати вчинити дії,
04 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання відмови у приватизації житла неправомірною і зобов`язати вчинити дії.
В обґрунтування позову зазначає, що є наймачем приміщень у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Приміщення гуртожитку перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Нововолинська, а тому вона звернулася з заявою до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про приватизацію приміщень у гуртожитку. Її брат ОСОБА_3 відмовився від використання свого права на приватизацію спірного житла, про що написав письмову заяву. Рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради №410 від 06 жовтня 2022 року їй відмовлено у приватизації житлового приміщення у гуртожитку з причин неподання повного переліку необхідних документів, зокрема ордеру на жиле приміщення. Вважає такі дії відповідача неправомірними. Зазначає, що ордер не входив до переліку документів необхідних для приватизації до 2009 року, внаслідок чого в період з 1992 року по 2009 року вона його не зберегла. Більше того, відповідно до п.24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» ордер дає лише право на вселення у квартиру та знищується протягом 5 років після отримання громадянином жилого приміщення. Відповідно до ст.1, ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію мають особи котрі мешкають в квартирах багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму і оскільки вона на законних підставах в умовах найму проживає в спірному житлі, а відсутність ордеру не може позбавити її права приватизувати приміщення у гуртожитку, тому просила суд визнати відмову Виконавчого комітету Нововолинської міської ради неправомірною та зобов`язати провести дії по приватизації житлового приміщення у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до п.18 Наказу Міністерства з питань ЖКГ України від 16 грудня 2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» за відсутності ордера на жилу площу в гуртожитку, копії договору найму жилого приміщення та/або копії договору оренди житла.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності та відсутності її довірителя, позов підтримала та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Також просила залишити за позивачем сплачений нею судовий збір (а.с.41).
Представник Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у судове засідання не з`явився, міський голова Карпус Б. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій також просив відмовити у позові (а.с.40). Міський голова ОСОБА_4 подав до суду відзив, в якому зазначив, що Виконавчий комітет Нововолинської міської ради при ухваленні оспорюваного рішення діяв у відповідності до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Жодного документу, що посвідчує право на вселення у спірне приміщення ордеру, спеціального ордеру, договору найму житлового приміщення, будь-якого іншого документу позивач не надала, тому, з врахуванням положення Закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Закону України «про приватизацію державного житлового фонду», остання не довела, що на правових підставах вселена у гуртожиток та має право на приватизацію кімнат у ньому. Оскільки право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду мають особи які не мають власного житла та фактичного проживають у гуртожитку протягом тривалого часу, тому рішення про відмову ОСОБА_2 у приватизації житлового приміщення у гуртожитку з причин неподання повного переліку необхідних документів, зокрема ордеру на жиле приміщення, є підставним та правомірним (а.с.28-32).
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені доводи сторін у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що кімнати в гуртожитку, що є предметом спору, перебувають у комунальній власності.
Позивач ОСОБА_2 є наймачем приміщень у гуртожитку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і з 05 лютого 2010 року у нім зареєстровано її постійне місце проживання. Проживає ОСОБА_2 в спірному житлі разом із братом ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою від 19 вересня 2022 року, виданою начальником АОСББ «Містечко» Влодарчиком Р.І. (а.с.13).
Позивач ОСОБА_2 звернулася з заявою до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про приватизацію нею приміщень у гуртожитку. Її брат ОСОБА_3 відмовився від використання свого права на приватизацію спірного житла, про що написав письмову заяву (а.с.22).
Рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради №410 від 06 жовтня 2022 року позивачу відмовлено у приватизації житлового приміщення у гуртожитку з причин неподання повного переліку необхідних документів, зокрема ордеру на жиле приміщення, а також копії договору найму жилого приміщення та/або копії договору оренди житла (а.с.23).

Вирішуючи спір, суд враховує, що позивач зареєстрована та постійно проживає у спірних кімнатах у гуртожитку та несе витрати по їх утриманню, законність її проживання відповідач не оспорював та ніхто не заявляв вимог про усунення перешкод у користуванні спірним житлом протягом усього часу проживання ОСОБА_2 .

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

У частині третій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно частини четвертої статті 5 зазначеного Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно з приватизаційним платіжним дорученням №22 від 01 листопада 2021 року позивач ОСОБА_2 доручила ВАТ «Державний ощадний банк України» переказати належну їй суму з житлового чеку на користь Виконавчого комітету Нововолинської міської ради (а.с.17).

Згідно з довідкою №102.107-23/223 від 12 вересня 2022 року Державного ощадного банку України (а.с.16) ОСОБА_2 використала своє право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_1 в повному обсязі і по наявній інформації в ТВБВ №10002/0107 філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» залишок коштів по депозитному рахунку на суму житлових чеків становить 0,00 грн.

Відтак, суд вважає встановленим той факт, що до звернення про приватизацію спірного житла право на безкоштовну приватизацію житла, передбачену нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ОСОБА_2 не використала.

У частині десятій статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із частиною одинадцятою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення №396) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 Положення №396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18), та у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року в справі № 296/4642/19 (провадження № 61-2708св20).

Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Матеріалами справи встановлено, що іншого житла позивач не має і дана обставина дає підстави вважати, що вона має достатні та триваючі зв`язки з спірним майном, а зазначене житлове приміщення в цілому є «житлом» ОСОБА_2 у розумінні статті 8 Конвенції.

Також суд враховує, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Доказів наявності інших підстав та/чи обставин для правомірності винесення відмови в приватизації житлового приміщення в гуртожитку, наймачем якого є позивач, відповідач не подав як і не вказав про їх існування.

Також суд враховує та бере до уваги ту обставину, що відповідно до п.24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» ордер дає лише право на вселення у квартиру та знищується протягом п`яти років після отримання громадянином жилого приміщення.

На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що дії Виконавчого комітету Нововолинської міської ради порушують конституційне право ОСОБА_2 на приватизацію нею житла у встановленому законом порядку, з огляду на що суд визнає неправомірною відмову Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у приватизації ОСОБА_2 житлового приміщення у гуртожитку та зобов`язує відповідача повторно розглянути питання про передачу ОСОБА_2 житла у приватну власність у порядку приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та відповідно до п.18 Наказу Міністерства з питань ЖКГ України від 16 грудня 2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» за відсутності ордера на жилу площу в гуртожитку, а також копії договору найму жилого приміщення та/або копії договору оренди житла.

З врахування клопотання представника позивача, суд не вирішує долю судових витрат за вимогами ст.141 ЦПК України і залишає за позивачем сплачений нею судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с.8).

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268 ЦПК України, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, суд

постановив:

Позов задоволити.

Визнати відмову Виконавчого комітету Нововолинської міської ради у приватизації ОСОБА_2 житлового приміщення у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неправомірною.

Зобов`язати Виконавчий комітет Нововолинської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про приватизацію нею житлового приміщення у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п.18 Наказу Міністерства з питань ЖКГ України від 16 грудня 2009 року «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» за відсутності ордера на жилу площу в гуртожитку, копії договору найму жилого приміщення та/або копії договору оренди житла.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк