Ухвала

16 березня 2023 року

м. Київ

справа № 752/19072/17

провадження № 61-1892ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест», ОСОБА_4 , державного реєстратора комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» Заіко Ірини Володимирівни, державного реєстратора філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Рябого Дмитра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , про визнання договорів про залучення інвестицій у будівництво житла недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 22 лютого 2023 року ці недоліки було усунуто.

У заяві, яка подана на виконання ухвали Верховного Суду від 22 лютого 2023 року, та у клопотанні, яке міститься в уточненій касаційній скарзі, ОСОБА_1 на підставі статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що копія постанови апеляційного суду була отримана представником ОСОБА_6 , яка представляла інтереси у суді апеляційної інстанції, на її електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 17 січня 2023 року. На підтвердження указаних обставин суду надано роздруківку сторінки електронної пошти з листом від Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року з вкладенням постанови № 22-ц/824/1129/2022;

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій та третій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц; від 04 листопада 2020 року у справі № 643/7807/13-ц; від 16 грудня 2020 року у справі № 520/2486/19; від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19; від 01 лютого 2021 року у справі № 357/4303/18; від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц; від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16; від 25 травня 2020 року у справі № 554/8080/16-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 674/31/15-ц; від 22 грудня 2021 року у справі № 752/14877/18; від 01 лютого 2021 року у справі № 357/4303/18; від 27 липня 2022 року у справі № 607/14871/20; від 10 листопада 2021 року у справі № 206/1198/19; від 22 червня 2022 року у справі № 450/2348/18; від 16 червня 2021 року у справі № 170/733/19; від 19 жовтня 2022 року у справі № 369/757/20; від 28 вересня 2022 року у справі № 748/1230/21; від 11 лютого 2021 року у справі № 442/4197/18; від 16 лютого 2022 року у справі № 405/8491/18; від 26 січня 2022 року у справі № 922/3149/18; від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19; від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц; від 15 грудня 2021 року у справі № 761/8014/17; від 27 лютого 2018 року у справі № 234/1116/16-а; від 09 листопада 2018 року у справі № 816/988/17; від 13 грудня 2018 року у справі № 815/6218/16; від 06 березня 2019 року у справі № 813/4924/13-а; від 31 липня 2019 року у справі № 2340/4337/18; від 15 листопада 2019 року у справі № 826/198/16 та постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-327цс15.

Окрім того, особа, яка подала касаційну скаргу, у клопотанні, яке додано до касаційної скарги, просить зупинити дію рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивовано тим, що оскаржена постанова апеляційного суду не підлягає примусовому виконанню, але її дія може потягнути виникнення, зміну та припинення прав і обов`язків учасників справи, а у разі можливого її скасування повернення сторін до первісного стану буде утрудненим. Так, реалізація стороною позивача судового рішення призведе до внесення змін до реєстру нерухомого майна і повернення сторін до первісного стану буде вимагати повторних звернень до суду. В той же час, тимчасове невиконання рішення суду не створить будь-яких незручностей для позивача, оскільки оскаржене рішення фактично не вирішувало питання про права та обов`язки ОСОБА_3 . Також наявна практика Верховного Суду щодо вирішення клопотань про зупинення виконання судових рішень у подібних справах. У випадку не зупинення виконання оскаржених судових рішень позивач зможе ініціювати виконання рішення суду першої інстанції, що в подальшому може стати причиною порушення законних прав та інтересів скаржника, зокрема в частині позбавлення права власності на нерухоме майно та права на житло.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дії. Проте вказані в заяві обставини щодо зупинення дії рішення не свідчать про наявність підстав для зупинення його дії і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення дії судового рішення. Тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 752/19072/17.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 31 березня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков