КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1352/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Універсал Банк" на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Савлук Т.В.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У листопаді 2020 року АТ "Універсал Банк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Вимоги позову обгрунтовує тим, що 26 травня 2008 року між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № BL2486/K-1, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 17000,00 доларів США зі сплатою 13,45 відсотків річних.

За умовами укладеного договору кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 17000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45% річних.

Згідно пункту 1.1.1. договору за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35% річних.

Пунктом 1.1.2. договору визначено, що підвищена процентна ставка за користування кредитом не застосовується (а застосовується процента ставка у розмірі 0,0001 % річних), якщо погашення простроченої суми основного боргу позичальника відбулося протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення.

Пунктом 1.2. договору строк кредитування за договором становить період з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10 травня 2025 року включно.

Окрім того, 26 травня 2008 року між позивачем (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) укладено договір поруки №006-2008-1660-Р, за яким поручитель зобов`язується відповідати за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникли з кредитного договору № 006-2008-1660 від 26 травня 2008 року в повному обсязі, як існуючих на час укладення договору, так і в майбутньому.

У зв`язку із неналежним виконанням умов договору станом на 14 вересня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить 9 535,76 дол. США, яка складається із:

прострочена заборгованість за кредитом - 8 865,47 доларів США; в тому числі строкова сума заборгованість за кредитом - 706,48 доларів США;

відсотки/комісія, нараховані за користування кредитними коштами - 670,29 доларів США;

підвищені відсотки/пеня/штраф за порушення виконання зобов`язань за Кредитним договором - 0,00 доларів США.

Позичальником належним чином не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку із чим банком на адресу позичальника та поручителя направлено вимоги від 22 липня 2020 року про дострокове стягнення заборгованості, що були вручені відповідачам 13 серпня 2020 року.

Проте, вказані вимоги на даний час не виконані та заборгованість не погашена.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № BL2486/K-1 від 26 травня 2008 року в сумі 9 535,76 доларів США.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором №006-2008-1660 від 26 травня 2008 року (на споживчі потреби) в загальному розмірі 9535,76 доларів США.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4019,96 гривень.

Не погодившись з ухваленим рішенням, АТ "Універсал Банк" подано апеляційну скаргу.

Уважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог до поручителя не ґрунтується на вимогах закону та фактичних даних справи, у зв`язку із чим підлягає скасуванню в оскарженій частині.

Вказує, що за умовами договору поруки, такий діє до повного виконання зобов`язань.

Окрім цього, вказує, що на момент укладення договору поруки, діяла інша, аніж застосована судом першої інстанції, редакція статті 559 ЦК України, яка регулює умови припинення поруки. Банком на адресу позичальника та поручителя направлено вимоги від 22 липня 2020 року про дострокове стягнення заборгованості, що вручені відповідачам 13 серпня 2020 року. Згідно пункту 5.2.5 кредитного договору, якщо протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги не будуть усунуті порушення зобов`язання, то термін повернення кредиту вважатиметься таким, що настав достроково на 31 календарний день з дати відправлення вимоги про дострокове виконання кредитного договору.

Вимоги про усунення порушення зобов`язання надіслані 06 серпня 2020 року, останній 31 день припадає на 05 вересня 2020 року, отже строк повернення кредиту припадає на 05 вересня 2020 року (тобто після введення 04 лютого 2019 року в дію Закону України №2478-VІІІ від 03 липня 2018 року).

З цим позовом банк звернувся до суду 18 листопада 2020 року, тобто після введення в дію останньої редакції частини 4 статті 559 ЦК України, відповідно порука поширювалась на платежі за три роки до дня звернення до суду та на платежі, строк виконання яких настав достроково.

Вказує, що виходячи з положень останньої редакції частини 4 статті 559 ЦК України (введено в дію 04 лютого 2019 року), банк в межах строків звернувся з вимогою до поручителя про стягнення простроченої заборгованості. Тобто станом на дату прострочення заборгованості з 10 березня 2020 року вже діяла остання редакція частини 4 статті 559 ЦК України. При цьому, банк в межах строків також звернувся до суду з позовом про стягнення поточної заборгованості в сумі 8158,99 доларів США, тобто платежів строк виконання яких настав достроково.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року у справі №755/17841/20 в частині вирішення вимог до поручителя та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 задовольнити. З урахуванням скасування рішення суду в частині вирішення вимог до поручителя та задоволення таких вимог, змінити рішення суду про стягнення боргу із зазначенням солідарної відповідальності відповідачів. Здійснити перерозподіл судових витрат у зв`язку із провадженням в суді першої інстанції та стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» понесені судові витрати у зв`язку із апеляційним провадженням.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм, матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції зробив висновок, що пред`явлення банком вимог до поручителів більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, має наслідком припинення поруки в частині певних щомісячних зобов`язань, оскільки встановлено, що порука припинилася у частині певних щомісячних платежів, строк сплати яких настав більше ніж за шість місяців до звернення кредитора з позовом до суду з вимогами до ОСОБА_2 , прострочення платежів почалась із 10 березня 2020 року, а оскільки порука є припиненою щодо тих щомісячних платежів, строк сплати яких настав більше ніж за шість місяців до звернення кредитора з позовом до суду з вимогою до поручителів, то порука ОСОБА_2 припинилася щодо всіх щомісячних платежів, строк сплати яких настав до 10 вересня 2020 року, оскільки банк звернувся до суду з позовом 18 листопада 2020 року, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується та вказує про наступне.

Судом установлено такі обставини.

26 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №006-2008-1660, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 17000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначенні цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору (а.с.8-13).

З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту №006-2008-1660 від 26 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 26 травня 2008 року укладено Договір поруки №006-2008-1660-Р (а.с.35-37).

Пунктом 1.1. визначено, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №006-2008-1660 від 26 травня 2008 року, укладеного між Кредитом та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до пункту 1.2. договорів поруки №006-2008-1660-Р, поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищевказаного основного договору і він погоджуються з ними, зокрема: сума основного договору - 17000,00 доларів США; вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 82 450,00 гривень за курсом Національного банку України на день укладання основного договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума основного договору виражена у іноземній валюті.

Пунктом 2.2. визначено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення).

Пунктом 4.2. визначено, що порука припиняється із припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою.

06 серпня 2020 року ПАТ "Універсал Банк" направив позичальнику та фінансовому поручителю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 досудову вимогу від 22 липня 2020 року, у яких просив повернути залишок заборгованості за кредитом, сплати прострочену заборгованості за кредитом, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у загальній сумі 9374,44 доларів США. Вимога містить застереження про те, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги. З даних зворотних повідомлень №374, №339 установлено, що 13 серпня 2020 року поштові відправлення отримано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.24-28).

З даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №BL2486/K-1встановлено, що 10 березня 2020 року настав черговий строк виконання основного зобов`язання, проте виконання такого боржником припинилось та з цього часу обраховується заборгованість.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до статті 559 ЦК України в редакції, яка діяла на момент укладення договору поруки (26 травня 2008 року) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

На момент направлення вимоги банком (06 серпня 2020 року) діяла така редакція статті 559 ЦК України:

1. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

2. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

3. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.

4. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

5. Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.

Відповідно до перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" №2478-VІІІ від 03 липня 2018 року цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Вказана редакція статті 559 ЦК України введена в дію 04 лютого 2019 року. Установлено, що відносини між сторонами почали діяти до введення цього Закону та продовжували діяти після введення в дію вказаного Закону.

Відтак до правовідносин, що виникли в межах цієї справи слід застосовувати редакцію статті 559 Цивільного кодексу, яка діяла станом на березень 2020 року.

Установлено, що 06 серпня 2020 року ПАТ "Універсал Банк" направив позичальнику та фінансовому поручителю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 досудову вимогу від 22 липня 2020 року, у яких просив повернути залишок заборгованості за кредитом, сплати прострочену заборгованості за кредитом, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у загальній сумі 9374,44 доларів США. З даних зворотних повідомлень №374, №339 встановлено, що 13 серпня 2020 року поштові відправлення отримано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 5.2.5 кредитного договору сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення ( вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим Договором протягом тридцяти календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення ( вимоги) позичальнику, вважати таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення ( вимоги) про дострокове повернення кредиту.

До переліку обставин для зміни терміну погашення кредиту, які сторони домовились уважати істотним порушенням умов договору, віднесено, зокрема,прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 ( двох) місяців.

З огляду на наведене, ураховуючи умови кредитного договору, строк виконання зобов`язання настав 5 вересня 2020 року та сума заборгованості підлягає стягненню в солідарному порядку з обох відповідачів.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині вирішення вимог до поручителя, відтак рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню

Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю чи частково.

Відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат, та ухвалює про стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору по 2009,98 гривень з кожного, а також із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 6029,94 гривень.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а також розподілу судових витрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог, у зв`язку із чим викласти резолютивну частину рішення суду в такій редакції.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором №006-2008-1660 від 26 травня 2008 року (на споживчі потреби) в загальному розмірі 9535,76 доларів США.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору по 2009,98 гривень з кожного.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 6029,94 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова