Номер провадження: 22-ц/813/4602/23
Справа № 522/4802/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Склярської І.В.,

суддів: Базіль Л.В., Ігнатенко П.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року (повний текст якого складено 26 грудня 2022 року) у складі судді Павлик І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «Чорноморський» про стягнення грошових коштів,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить суд стягнути з останньої 223 185,40 грн, сплачених як орендна плата за земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.02.2008 між позивачем та АТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір та іпотечний договір для забезпечення виконання основного зобов`язання, згідно умов якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку майно, а саме будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які належали позивачу на праві приватної власності та розташовані на землі комунальної власності на підставі договору оренди землі. У зв`язку з тим, що у позивача виникла заборгованість за кредитним зобов`язанням, банк звернувся до приватного нотаріуса, який видав виконавчий напис про стягнення заборгованості та підставі якого було відкрито виконавче провадження в рамках якого майно позивача, а саме будівлі за адресою: АДРЕСА_1 було виставлено на торги, за результатами яких новим їх власником стала ОСОБА_2 . Однак, у зв`язку з тим, що відповідач не виконала своїх обов`язків щодо переукладання договору оренди землі, позивач мав необхідність сплатити самостійно орендну плату за земельну ділянку у розмірі 223 185,40 грн, які просить суд стягнути з ОСОБА_2 .

У серпні 2022 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі, у якості співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий центр Черноморський, як особи в статутний капітал, якого увійшло майно належне ОСОБА_2 та вона є керівником цього товариства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморський районний суд м. Одеси від 12 грудня 2022 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «Чорноморський» про стягнення грошових коштів у сумі 223 185,40 грн відмовлено.

Ухвалою суду першої інстанції від 04.08.2022 року без виходу до нарадчої кімнати у якості співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий центр Черноморський (а.с. 70).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції положень статті 1212 ЦК України, не надання правильної оцінки пасивній поведінці відповідачів, які зазначають, що не мають жодних юридичних повноважень та правових підстав здійснювати орендну плату за користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди ринку Дельфін. Відповідачі фактично користуються земельною ділянкою, але через свою поведінку змушують саме позивача сплачувати за них кошти за користування земельною ділянкою . Таким чином, вимушено сплачені позивачем через незаконну поведінку відповідачів грошові кошти, як за оренду землі, є такими, що збережені останніми у себе за рахунок позивача.

(2) Позиція інших учасників справи

Представником відповідачів отримано копії апеляційної скарги під підпис, копія ухвали про відкриття апеляційного провадження направлена на електронну адресу адвоката. Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

2.Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

14 червня 2017 року, відповідно до договору оренди землі № 47 ОСОБА_1 отримав в оренду строком на 15 років земельну ділянку площею 0.2069 га, кадастровий номер: :02:024:0121, яка перебуває у комунальній власності Чорноморської міської ради Одеської області (а.с. 6-11).

Відповідно до п. 10.4.5 договору оренди землі № 47 орендар зобов`язаний повідомити в тижневий термін орендодавця про відчуження будинків і споруд (або їх частин) розташованих на переданій в оренду земельній ділянці, переоформити документи на право подальшого користування земельною ділянкою, а також повідомити нового власника придбаних будівель чи споруд (їх частин) про необхідність оформлення відповідних документів на право оренди. До переоформлення міської радою прав третіх осіб на користування земельною ділянкою, зазначеною в п. 1 договору або її частини (при переході права власності на будинок, споруду або їх частину) орендна плата за земельну ділянку сплачується орендарем за всю ділянку в повному обсязі.

21 грудня 2020 року розташовано на земельній ділянці нерухоме майно, а саме будівлі та споруди ринку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , які були предметом іпотеки та належали ОСОБА_1 , продано на публічних торгах ОСОБА_2 (а.с. 19).

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 , як нового власника майна, про необхідність укладення договору оренди земельної ділянки з Чорноморською міською радою (а.с. 21-22).

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на умови договору оренди землі № 47 від 14.06.2017, повідомив Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області про нового власника будівель та споруд ринку Дельфін ОСОБА_2 (а.с. 23-24).

22 січня 2021 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом видано свідоцтво про право власності на будівлі та споруди ринку Дельфін (а.с. 44).

25 січня 2021 року ОСОБА_2 повідомила міського голову м. Чорноморськ Одеської області про набуття права власності на нерухоме майно, передачу її у користування земельної ділянки площею 0.2069 га, кадастровий номер: :02:024:0121 (а.с. 47).

09 лютого 2021 року ОСОБА_2 передала, а ТОВ Торговий центр Чорноморський в особі директора ОСОБА_2 , прийняло у якості внеску до статутного капіталу Товариства нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності, на земельній ділянці кадастровий номер: :02:024:0121, що підтверджується актом приймання-передачі майна, протоколом № 2 загальних зборів ТОВ «ТЦ «Чорноморський» (а.с. 48).

11 березня 2021 року ТОВ «ТЦ «Чорноморський» звернулося до Центру надання адміністративних послуг з заявою про передачу в оренду земельної ділянки (а.с. 52).

19 травня 2021 року ОСОБА_1 отримав податкове повідомлення рішення №6-1503 про сплату податкового зобов`язання орендну плату в сумі 223 185 грн. 41 коп., за період 2021 рік (а.с. 66).

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 здійснив платіж в сумі 223 185 грн. 40 коп., з призначенням платежу: орендна плата з фіз. осіб ОСОБА_1 , отримувачем якого є ГУК в Одеській області/м. Чорноморськ/, що підтверджується квитанцією № ПН2891 (а.с. 25).

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючи органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 270.1 статті 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин) (пункт 287.7 статті 287 ПК України).

Частинами 1 та 2 статті 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Згідно зі статтею 7 Закону №161 до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Частиною 1 статті 31 Закону №161 передбачено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Отже, якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або її частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, платником плати за землю є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування), відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 08 червня 2016 року у справі №21-804а16 та постанові від 12 вересня 2017 року у справі №21-3078а16, а також Верховним Судом у постановах від 19 червня 2018 року у справі №819/1365/17, від 18 квітня 2019 року у справі №807/292/18, від 02 липня 2019 року у справі №819/1365/17, від 23 червня 2020 року у справі №817/492/17, від 28 грудня 2021 року у справі №803/846/17 тощо.

Також, ПК України передбачено можливість повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платнику податків. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що саме Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області, яка отримала від позивача спірну суму коштів, в якості орендної плати після набуття ОСОБА_2 права власності на розташоване на належній їй земельній ділянці нерухоме майно, є належним відповідачем у даній справі, проте позивачем клопотання про залучення її до участі у справі, у якості співвідповідача або про заміну неналежного відповідача на належного, не заявлялось, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пред`явленням позову до неналежних відповідачів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, з підстав його пред`явлення до неналежних відповідачів: ОСОБА_2 , ТОВ Торговий центр Черноморський, оскільки підстави для стягнення сплаченої позивачем орендної плати на рахунок місцевого бюджету м. Чорноморськ, саме з відповідачів, відсутні.

Разом з тим, посилання суду першої інстанції про належного відповідача: Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області, колегія суддів, виходячи з правовідносин, які склалися у позивача з приводу сплати податкових зобов`язань: орендної плати за 2021 рік за умови припинення його права власності на нерухоме майно у 2020 році, її повернення у встановленому законом порядку чи стягнення у судовому порядку, на думку колегії суддів є передчасними. Тому цей висновок з мотивувальної частини має бути виключений.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін. Виключенню з рішення суду підлягає посилання на вказівку належного відповідача: Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області.

Щодо судових витрат

Судові витрати, понесені апелянтом, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу, з підстав залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374-375, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року - залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини судового рішення посилання, що саме Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області є належним відповідачем у даній справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 березня 2023 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді Л.В. Базіль

П.Я. Ігнатенко