Справа № 495/8341/22
Номер провадження 2/495/1254/2023
30 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Саханова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом Білгород-Дністровського міськрайонного центра зайнятості до ОСОБА_1 про повернення коштів,
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
21.10.2022 року позивач звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищезазначеним позовом в якому просить суд:
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги зокрема тим, що ОСОБА_1 , перебував на обліку у Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітій 28.10.2021 року по 01.06.2022 року та отримував допомогу по безробіттю та соціальні послуги відповідно до чинного законодавства.
На підставі заяви від 29.10.2021 між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості було укладено договір від 29.10.2021 року № 204/21/1501 на професійне навчання за професією 4222 «Адміністратор» в Державному навчальному закладі «Одеський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості» зі строком навчання 862 години з 29.10.2021 року по 13.04.2022 року.
Але, у період перебування на обліку та на момент проходження навчання відповідач не надав відомості про те, що з 08.03.2022 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «ОККО-ДРАЙВ».
За період перебування на обліку у центрі зайнятості з 28.10.2021 по 01.06.2022 та з урахуванням моменту проходження професійного навчання, з 08.03.2022 по 01.06.2022 вартість виплаченого матеріального забезпечення, наданих ОСОБА_1 соціальних послуг та витрати пов?язаних з проходженням професійного навчання склали: 8071,89 грн. в т.ч. витрати на допомогу по безробіттю 2709,67 грн., витрати на професійне навчання 1483,38 грн., витрати на проживання 3878,84 грн., згідно відомостей № 152 від 10.06.2022 суму в розмірі 774,19 гривень утримано і таким чином загальна сума заборгованості складає 7297,70 грн.
Оскільки ОСОБА_2 не надав відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріальної допомоги по безробіттю, а саме не повідомив про своє працевлаштування, що відноситься до категорії зайнятого населення, він не мав права на отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг.
На підставі вищевикладеного та відповідно до Порядку № 60/62, прийнято рішення про повернення коштів безробітним та відшкодування вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1 та з метою досудового вирішення спору і добровільного повернення коштів центр зайнятості надіслав відповідачу копію акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 02.06.2022 року № 46, та повідомлення про повернення коштів від 24.06.2022 років № 478/01-41/02 з доданим наказом про необхідність повернення коштів у сумі 7297,70 гривень протягом 15 календарних днів.
У зв`язку із складною ситуацією, яка склалася по всій території України, а саме введенням в дію в воєнного стану, засобами поштового зв`язку «Укрпошта» було надіслано відповідачу даний пакет з документами.
Лист з пакетом документів, який був відправлений на адресу перебування вказану у персональній картці, повернувся назад з відміткою «за закінченням терміну зберігання», інший, який було направлено на адресу реєстрації, вказану у персональній картці, згідно відстеження трекінгу по номеру відправлення, в мережі «Інтернет» на офіційній сторінці «Укрпошти», також встановлено, що повернений «за закінченням встановленого терміну зберігання».
Зокрема, згідно наданого ОСОБА_1 , при постановці на облік в Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості, по номеру мобільного телефону, фахівцями було проведено телефонну розмову з ОСОБА_1 , в ході бесіди якої було встановлено, що останній не бажає повертати кошти в добровільному порядку та взагалі не дотримується культурної етики у спілкуванні.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2022 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання призначене на 30.01.2023 року сторони не з`явились.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, 30.01.2023 року надав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції, відповідачу було надіслано судовому повістку, та копію позовної заяви для відповідача. Однак вказана судовому повістка, та копія позовної заяви повернулась до суду. З довідки про причини повернення вбачається, що кореспонденція повертається у зв`язку з закінченням строку зберігання.
Таким чином суд вважає, що здійснив всі належні способи повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебував на обліку у Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітній 28.10.2021 року по 01.06.2022 року та отримував допомогу по безробіттю та соціальні послуги відповідно до чинного законодавства.
Вищезазначений факт підтверджується наступними документами:
- заявою ОСОБА_1 , про надання/поновлення статусу безробітного від 28.10.2021 року.
- заявою ОСОБА_1 , про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю від 28.10.2021 року.
Так судом встановлено, що на підставі заяви від 29.10.2021 року між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості було укладено договір від 29.10.2021 року № 204/21/1501 на професійне навчання за професією 4222 «Адміністратор» в Державному навчальному закладі «Одеський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості» зі строком навчання 862 години з 29.10.2021 року по 13.04.2022 року.
Однак, як зазначає позивач, у період перебування на обліку та на момент проходження навчання відповідач не надав відомості про те, що з 08.03.2022 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «ОККО-ДРАЙВ».
За період перебування на обліку у центрі зайнятості з 28.10.2021 по 01.06.2022 та з урахуванням моменту проходження професійного навчання, з 08.03.2022 по 01.06.2022 вартість виплаченого матеріального забезпечення, наданих ОСОБА_1 соціальних послуг та витрати пов?язані з проходженням професійного навчання склали: 8071,89 грн. в т.ч. витрати на допомогу по безробіттю 2709,67 грн., витрати на професійне навчання 1483,38 грн., витрати на проживання 3878,84 грн., згідно відомостей № 152 від 10.06.2022 суму в розмірі 774,19 гривень утримано і таким чином загальна сума заборгованості складає 7297,70 грн.
Оскільки ОСОБА_2 не надав відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріальної допомоги по безробіттю, а саме не повідомив про своє працевлаштування, що відноситься до категорії зайнятого населення, він не мав права на отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг.
Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен був повідомити Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості, про те що він вступає в трудові відносини.
Чинним законодавством саме на особу покладено обов`язок інформування центру зайнятості про випадки, які впливають на виплату матеріального забезпечення, зокрема ч. 2 ст. 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття чітко визначає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Так судом було встановлено, що відповідно до Порядку № 60/62, позивачем прийнято рішення про повернення коштів безробітним та відшкодування вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1 та з метою досудового вирішення спору і добровільного повернення коштів центр зайнятості надіслав відповідачу копію акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 02.06.2022 року № 46 та повідомлення про повернення коштів від 24.06.2022 років № 478/01-41/02 з доданим наказом про необхідність повернення коштів у сумі 7297,70 гривень протягом 15 календарних днів.
Між тим, відповідач приховав від працівників Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості факт своєї зайнятості та продовжував незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи навіть на те, що його було своєчасно та належним чином ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів та несвоєчасне подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання матеріальних послуг, які визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується власноручним підписом відповідача на заяві до центру зайнятості від 10.12.2018 р.
Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, про те, що ОСОБА_1 ,, перебуваючи на обліку у Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості як безробітній та отримував допомогу по безробіттю, соціальні послуги відповідно до чинного законодавства.
В той же час ОСОБА_1 , з 08.03.2022 року був прийнятий на роботу до ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», згідно укладеного договору цивільно-правового характеру. Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 , порушив обов`язки які передбачені ЗУ «Про зайнятість населення», та ЗУ«Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Позиція суду та оцінка аргументів сторін
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.
У ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Отже, Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», встановлює спеціальні правила повернення безпідставно отриманої допомоги з безробіття та вартості наданих соціальних послуг, при цьому застосування до таких правовідносин положень ст. 1215 ЦК України не передбачено.
Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Висновки за результатами розгляду справи
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що, відповідач не повідомив позивача про своє працевлашутвання, в такому разі відповідач повинен відшкодувати центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проживання у період навчання, та допомогу по безробіттю. Систематизуючи матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 , на користь позивача 7297 грн. 70 коп. понесених позивачем витрат.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 2481,00 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ЗУ «Про зайнятість населення», ст. 5, 11, 13, 12, 81, 83, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов Білгород-Дністровського міськрайонного центра зайнятості до ОСОБА_1 про повернення коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя