№ 336/4029/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2023 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат за поставлену теплову енергію,
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за надані послуги у розмірі 5463,80 грн., інфляційні витрати 1388,19 грн., 3 % річних 230,93 грн., та судовий збір у розмірі 2481 грн.
В позові зазначає, що відповідач ОСОБА_1 має у власності нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (нежиле приміщення, 1-го поверху літ. А-9).
За період з листопада 2020 року по квітень 2021 року позивач надав відповідачу послуги з передачі теплової енергії на загальну суму 5463,80 грн.
Посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 , просить суд стягнути заборгованість за основним боргом, 3 % річних та інфляційні втрати за поставлену теплову енергію.
Ухвалою 31.08.2022 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про дату, час і місце судових засідань, повідомлявся в порядку, передбаченому ЦПК України, проте до суду не з"являвся, відзиву не надав.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».
Концерн «Міські теплові мережі» здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії в нежитлове приміщення літ. А-2, приміщення ІІ, за адресою: АДРЕСА_1 (нежиле приміщення, 1-го поверху літ. А-9).
Зазначене нежитлове приміщення знаходиться належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Позивачем було відпущено теплову енергію у вказане приміщення, у період листопада 2020 року по квітень 2021 року позивач надав відповідачу послуги з передачі теплової енергії на загальну суму 5463,80 грн, що підтверджується розрахунками, актами приймання-передачі теплової енергії, надісланими на адресу відповідача та рішенням Запорізької міської ради про початок опалюваного сезону. Відповідач протягом вказаного період не виконував свої обов`язки по сплаті спожитої теплової енергії, не здійснив оплату за спожиту теплову енергію, через що утворилась заборгованість у розмірі 5463,80 грн.
Відповідно до ст. 322ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 24 Закону України«Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Концерном «МТМ» було направлено лист відповідачу щодо укладення договору купівлі-продажу про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак договір між сторонами не укладено.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.
Система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою центральної системи теплопостачання всього будинку, в якому воно розташоване, що свідчить про користування теплом в приміщенні відповідача.
Відповідно до вимог ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 525ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті наданих послуг з опалення належного їй нежитлового приміщення призвело до утворення заборгованості перед позивачем в сумі 5463,80 грн.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуваннях встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочена суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку, який надано позивачем сума 3% річних від простроченої суми заборгованості складає 230,93 грн., а сума інфляційних втрат за вказаний період у розмірі 1388,19 грн.
Розрахунок позивача по заявленим 3% річних та інфляційним втратам, відповідачем не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, у тому числі не надано доказів погашення заборгованості.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку о висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2270,00 грн.
Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 5463,80 грн., інфляційні втрати у розмірі 1388,19, 3 % річних від простроченої заборгованості в розмірі 230,93 грн., а всього стягнути 7082,92 грн. (сім тисяч вісімдесят дві гривні 92 коп.).
Стянути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в розмірі 2481 грн.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 п.4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.С. Боєв