Справа № 404/3795/21
Номер провадження 2/404/1030/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 лютого 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у травні 2021 року звернулась до суду з позовом про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позов мотивований тим, що у позивача та відповідача в період перебування у шлюбі народилась спільна дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку надавати відмовляється, а відтак позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.15).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 червня 2021 року позивачем подано позовну заяву (вх. № 44286 від 10.12.2021 року) в новій редакції, яка відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (а.с.19-28).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.29).

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву (вх. № 4629 від 13.02.2023 року) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 47).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, повідомлений належним чином (а.с. 33, 43), про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, та відзиву на позов до суду не подавав.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві та за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (довідка № 010499/1 про реєстрацію місця проживання, а.с. 13 на звороті), а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.10.2018 року виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Під час розгляду справи, внаслідок укладення шлюбу позивач змінила прізвище, так як Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 24 березня 2022 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис № 172. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_6 , дружини: ОСОБА_6 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.03.2022 року (а.с.45).

Таким чином, сторони мають спільну малолітню дитину, доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою № 2024 від 25.01.2021 року (а.с. 5).

За статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав малолітньої або неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частини перша третя статті 181 Сімейного кодексчу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до статті 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Проте, як встановлено з матеріалів справи позивач звернулась до суду з первісним позовом щодо стягнення з відповідача аліментів лише на утримання дитини. Після залишення судом позовної заяви без руху, ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву (вх. № 44286 від 10.12.2021 року) в новій редакції вже з вимогою щодо стягнення аліментів не лише на малолітню дитину до досягнення нею повноліття, а й на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку.

При цьому, на час подання такої вимоги малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже досягла трирічного віку. Отже, 27 жовтня 2021 року дитина досягла трирічного віку, а 10 грудня 2021 року позивачем заявлена позовна вимога про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто після спливу строку, під час якого позивач мала право на таке утримання. Відтак суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку.

Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у відповідності до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 77, 84, 180-183, 191, 430 Сімейного кодексу України, статтями 3, 4, 7, 10, 11, 76-80, 128, 141, 258, 263-265, 280-284, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 травня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 14.02.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда