Провадження № 22-ц/801/172/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуСправа № 127/14226/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Михайленко А. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року, ухвалене у складі судді Бессараб Н. М. в м. Вінниця, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в :

06 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про скасування наказу про дисциплінарне стягнення.

Позов мотивовано тим, що вона працює на посаді старшої медичної сестри у спеціалізованій травматологічній медико-соціальній експертній комісії Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи (надалі ВОЦМСЕ). Наказом в. о. головного лікаря ВОЦМСЕ Андросової Н. М. №57/к/тр від 03 червня 2022 року, за порушення трудової дисципліни, а саме: у зв`язку з відсутністю на робочому місці 09 травня 2022 року з 08 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв. без поважних причин (тобто протягом 3 год. 30 хв.), на підставі ст. ст. 139, 147 КЗпП України, їй було оголошено догану, підстава: 1. Акт про відсутність на роботі. 2. Письмове пояснення.

Акт про відсутність на роботі від 09 травня 2022 року було складено о 10 год. 25 хв., але зафіксовано, що вона була відсутня до 11 год. 30 хв. 3 год. 30 хв.)

Позивач вказує, що о 10 год. 25 хв. її могло не бути в приміщенні комісії, оскільки за дорученням голови спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії вона носила виписку з огляду МСЕК в Пенсійний Фонд, що входить до її функціональних обов`язків і тому це не може вважатися фактом відсутності на робочому місці, що також підтверджується доповідною, зверненням голови спеціалізованої травматологічної МСЕК ОСОБА_3 .

Стверджує, що жодних дій щодо порушення трудової дисципліни позивач не здійснювала.

Зауважує, що оскаржуваний наказ виданий не головним лікарем ВОЦМСЕ, а в.о. головного лікаря Андросовою Н. С., яка відповідно до наказу ВОЦМСЕ від 04.01.2022 р. № 4 «Про заміщення головного лікаря, голів спеціалізованих, міжрайонних та обласних МСЕК» не вправі вирішувати питання притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності.

Притягнення її до дисциплінарної відповідальності, вважає безпідставним тому звернулася до суду з позовом, у якому висувала вимогу скасувати наказ в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Андросової Н. М. №57/к/тр від 03 червня 2022 року «Про оголошення догани Діані Огороднік» та стягнути понесені нею судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено: скасовано наказ в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Андросової Н. С. №57/к/тр від 03 червня 2022 року "Про оголошення догани ОСОБА_4 ", вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що роботодавцем не доведена відсутність ОСОБА_1 09 травня 2022 року на робочому місці з 08 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв. без поважних причин, як і не доведено її перебування поза межами території Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи. Разом з тим, суд вважав, що доводи позивача по відсутність у ОСОБА_2 повноважень на видачу такого наказу - є безпідставними.

Не погодившись із цим рішенням, 02 грудня 2022 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду першої інстанції про те, що письмові пояснення ОСОБА_1 та Акт про відсутність її на роботі не підтверджують обставин відсутності ОСОБА_1 на роботі та що роботодавцем не доведено вину позивача - є безпідставними. Ні позивач, ні її представник не надали суду доказів присутності її на робочому місці, натомість усі матеріали справи, в тому числі надані самою позивачкою, підтверджують її відсутність на робочому місці в приміщенні комісії по АДРЕСА_1 . Зазначає що пояснення ОСОБА_1 , без зазначення дати їх написання, адресовані головному лікарю ВОЦМСЕ І. М. ОСОБА_5 на а. с. 55 не підтверджують присутність позивачки на робочому місці, зі змісту не можливо встановити які саме посадові обов`язки вона виконувала і в якому саме приміщенні. Зазначає, що судом не було надано належної оцінки Акту про відсутність на робочому місці без поважних причин, оскільки цей акт підписувався комісією, у складі якої був інспектор кадрів, до обов`язків якої входить перевірка о 8 годині всіх присутніх на роботі працівників та своїм підписом інспектор кадрів підтвердила факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 09 травня 2022 року з 08 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 .

Зауважує, що судом першої інстанції не враховано що у наданій суду в якості доказу відповіді з Пенсійного фонду зазначено про відсутність надання документів 09 травня 2022 року з будь-якої комісії Вінницького обласного МСЕК, а до посадових обов`язків ОСОБА_1 не входить обов`язок носити виписки з огляду до Пенсійного фонду.

21 грудня 2022 року ОСОБА_6 подала відзив на апеляційну скаргу в якому стверджує, що не була без поважних причин відсутня на робочому місці, з 08 год. 00 хв. до 15 год. 42 хв. виконувала свої посадові обов`язки, за розпорядженням голови комісії ОСОБА_3 носила документи в Пенсійний фонд, самовільно робоче місце не покидала. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 підтримали викладене в апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Якименко О. О. представник відповідача Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.

По справі встановлено наступні обставини:

- ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Вінницьким обласним центром медико-соціальної експертизи, з 02 жовтня 2006 року працює на посаді старшої медичної сестри травматологічної медико - соціальної експертної комісії ВОЦ МСЕ, про що свідчить копія наказу Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи № 31 від 26.09.2006 (а. с. 69).

- відповідно до Статуту Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи (ідентифікаційний код 00100227), затвердженого рішенням № 279 14 сесії Вінницької обласної Ради 8 скликання № 279 від 26.11.2021, Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи Вінницької обласної Ради створено 01.01.1993 відповідно до розпорядження представника Президента України у Вінницькій області від 06 листопада 1992 року. Центр є закладом охорони здоров`я, який здійснює свою діяльність на території Вінницької області, надає медико-соціальні послуги дорослому населенню Вінницької області, визначає ступінь обмеження життєдіяльності осіб, причину, час настання, групу інвалідності, сприяє проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності, реабілітації осіб з інвалідністю, пристосування їх до суспільного життя (а. с. 57 - 63);

- відповідно до Посадової інструкції старшої медичної сестри, старша медична сестра відповідає за роботу медичного реєстратора і забезпечує спільно з лікарями роботу МСЕК. Функціональні обов`язки: забезпечення нормальних умов для роботи комісії; постійний контроль за роботою медичного реєстратора; своєчасне і акуратне виконання вказаних комісією рекомендацій та інших призначень лікарів-експертів; контроль попередніх записів і викликів хворих на МСЕК; виписка довідок, витягів з акту огляду та іншої вихідної документації; ведення протоколів засідань МСЕК; ведення журналу обліку довідок МСЕК виданих інваліду; ведення журналу обліку довідок переданих в обл. собез; в дні засідання комісії стежити за самопочуттям хворих і надавати їм в необхідних умовах долікарняну допомогу; забезпечення, зберігання і поповнення, по мірі необхідності, медичного та господарського обладнання, аптечки та інших засобів надання першої медичної допомоги; складання графіка роботи під керівництвом голови МСЕК або відповідального лікаря; ведення табеля обліку робочого часу співробітників; правильна організація архіву і збереження актів огляду МСЕК; участь в проведенні організаційно-методичної роботи МСЕК; надання допомоги голові МСЕК у підготовці і складанні звіту про роботу МСЕК по формі №14; одержання по дорученню бланків суворої звітності, їх облік та зберігання; організація обліку та забезпечення зберігання інструктивно-методичної та наукової літератури, поступаючої на МСЕК; виконує по дорученню голови МСЕК інші завдання (а. с. 9).

- наказом в. о. головного лікаря ВОЦМСЕ Андросової Н.М. №57/к/тр від 03 червня 2022 року старшій медичній сестрі травматологічної МСЕК ОСОБА_1 , було оголошено догану за порушення трудової дисципліни у зв`язку з відсутністю на робочому місці без поважних причин 09 травня 2022 з 08 год 00 хв. по 11год. 30хв. Підстава: 1. Акт про відсутність на роботі. 2. Письмове пояснення. (а. с. 7);

- в Акті про відсутність на роботі від 09 травня 2022 року, зазначено час складання акта: 10 год. 25 хв., нижче підписані: ОСОБА_8 - головний лікар Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи, ОСОБА_9 - лікар-методист, ОСОБА_10 - лікар-офтальмолог спеціалізованої офтальмологічної МСЕК, ОСОБА_11 - лікар-статистик, ОСОБА_12 - старший інспектор з кадрів, склали даний акт про наступне: 09 травня 2022 року о 10 год. 25 хв. працівники спеціалізованої травматологічної МСЕК, а саме ОСОБА_3 - голова МСЕК, ОСОБА_13 лікар ортопед-травматолог, ОСОБА_14 - лікар-невропатолог, ОСОБА_1 сестра медична старша, ОСОБА_15 - реєстратор медичний були відсутні на робочому місці, в чому підписуємось: /підписи/ (а. с. 8);

- 10 травня 2022 року Голова спеціалізованої травматологічної МСЕК Засаднюк А. В. подав керівнику (головному лікарю ВОЦ МСЕ доповідну, зі змісту якої слідує що усі члени комісії 09 травня 2022 року о 08 год. 00 хв. були присутні на роботі, обговоривши робочі питання, кожен працівник почав працювати окремо, комісія у складі лікарів ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 поїхала на огляд хворого в с. Ведмеже Вушко Вінницького району, старша медсестра ОСОБА_1 понесла виписку з огляду МСЕК в Пенсійний фонд, медичний реєстратор ОСОБА_15 в поштове відділення з поштовою кореспонденцією, по закінченню огляду пацієнта комісія повернулась на своє робоче місце де застали ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , які працювали на своїх місцях (а. с. 11);

- відповідно до змісту наданих ОСОБА_1 письмових пояснень, які адресовані головному лікарю ВОЦМСЕ І. Костенку, 09 травня 2022 року вона, як і завжди, працювала з 8 год. 00 хв. по 15 год. 42 хв. сумлінно, виконуючи свою посадову інструкцію та розпорядження голови комісії (а.с. 55).

Між сторонами виник спір стосовно законності застосування дисциплінарного стягнення.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно, сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено договір.

Як вбачається зі змісту статті 40 КЗпП України, прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом) протягом робочого дня.

Для встановлення допущення працівником прогулу необхідним є належне фіксування самого факту відсутності працівника на роботі та з`ясування поважності причини такої відсутності. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Відсутність працівника на роботі має бути зафіксовано актом про відсутність працівника на роботі. Законодавство не встановлює вимог до форми акта, тому він подається у довільній письмовій формі та підписується не менш ніж двома працівниками (наприклад, бухгалтером та директором).

Законодавство не містить вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі, тому в кожному випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається, виходячи з конкретних обставин.

У частині першій статті 147 КЗпП України зазначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149 КЗпП України).

Водночас правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Отже, під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Варто також зауважити і про те, що зі змісту ст. 138 КЗпП України вбачається обов`язок саме роботодавця доводити наявність умов, серед яких вина працівника, для притягнення такого до відповідальності. Тобто, у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, що підтверджується відповідною судовою практикою, наприклад постановами ВС від 24.07.2019 р. у справі №359/4316/17, від 08.10.2020р. у справі №202/2817/19.

Отже, саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, а не працівник повинен доводити відсутність дисциплінарного проступку. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що ні позивач, а ні її представник не надали суду доказів присутності ОСОБА_1 на робочому місці, -безпідставні, оскільки тягар доведення законності підстави для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності лежить на роботодавцеві.

Підставою видання наказу що оскаржується, став Акт про відсутність на роботі (а.с.7,8). Проте, як вбачається зі змісту цього Акту, він складений о 10 год. 25 хв. про те, що « 09 травня 2022 року о 10 год. 25 хв. працівники спеціалізованої травматологічної МСЕК, а саме ОСОБА_3 - голова МСЕК, ОСОБА_13 лікар ортопед-травматолог, ОСОБА_14 - лікар-невропатолог, ОСОБА_1 сестра медична старша, ОСОБА_15 - реєстратор медичний були відсутні на робочому місці, в чому підписуємось: /підписи/» (а. с. 8), тобто в акті зафіксовано відсутність ОСОБА_1 на робочому місці о 10 год. 25 хв, а не в період з 08 год до 11 год. 30 хв, як про те зазначено у наказі про оголошення наказу (а.с.7).

Відтак, судом першої інстанції було зроблено вірний висновок, що роботодавцем не доведено факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 09 травня 2022 року з 08 год. до 11 год 30 хв., а відтак дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

З огляду на вказане, не має правового значення та не впливає на висновок про незаконність оголошення ОСОБА_1 догани відповідь Пенсійного фонду України, на яку відповідач посилається як на підтвердження прогулу позивачки: лист № 457/03-02/02 від 04.08.2022 року, зі змісту якої слідує, що 09.05.2022 року виписки з акту огляду МСЕК пацієнтів не надходили (а.с. 27).

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 не знайшли своє підтвердження, судове рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, суд зазначає, що ОСОБА_2 було сплачено 1 488, 60 грн судового збору (а. с. 105), проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені судові третьою особою витрати слід залишити за нею, доказів понесення судових витрат іншими учасниками справи в суді апеляційної інстанції матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за нею.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк

Повне судове рішення складено 19 січня 2023 року