1Справа № 335/863/23 2/335/869/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2023 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання недійсним договору про надання послуг,
ВСТАНОВИВ:
30.01.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Концерну «Міські теплові мережі», в якій просить визнати недійсним договір № 72206361 від 01.11.2021 року про надання послуги з постачання теплової енергії.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вказана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя з огляду на наступне.
Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Так, за загальним правилом ст. 27 ЦПК України, підсудність справ за позовами до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням.
Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
У постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.
Заявлені позовні вимоги виникають з приводу надання відповідачем комунальних послуг саме за адресою місцезнаходження нерухомого майна, права та обов`язки сторін за даним позовом безпосередньо пов`язані з нерухомим майном нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
Відтак, виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.
Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, оскільки дана справа за правилами виключної підсудності підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Отже, з огляду на те, що Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у даному випадку не є судом встановленим законом, оскільки спір у даній справі стосується нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, суд вважає, що справа підлягає направленню за територіальною підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.
Керуючись ст.ст. 31, 32, 187, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання недійсним договору про надання послуг - передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за територіальною підсудністю.
Передачу справи на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя В.О. Макаров