Справа № 2-78/2002
Провадження № 2-зз/645/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді Бабкової Т.В.,

при секретарі Малій О.Л.,

за участю представника заявника адвоката Крячка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференцзв`язку заяву представника ОСОБА_1 адвоката Крячка Олега Володимировича про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Крячко О.В. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року, в частині арешту на 1/2 частку житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), власником якої є ОСОБА_2 ; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 5606918 від 05.09.2007 року про накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт 1/2 частки житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), власником якої є ОСОБА_3 ; залучити в якості правонаступника померлого позивача ОСОБА_2 її спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви посилались на те, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю. 27.02.2001 року ухвалою суду в порядку забезпечення позову було накладено арешт на домоволодіння відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) в цілому, без врахування часток сторін, тобто і на частку позивача теж. На підставі даної ухвали суду в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зроблено запис № 5606918 від 05.09.2007 року про накладення арешту. Цей запис з реєстру досі не виключений. Судом у цій справі було прийнято рішення від 27.09.2002 року про часткове задоволення позову, яке набрало законної сили. Таким чином, після набуття рішенням суду по справі законної сили доля заходів забезпечення позову не була вирішена. Позивач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 прийняв після її смерті спадщину на підставі заповіту від 05.10.2010 року. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та є правонаступником померлого позивача в даній справі. Подальше збереження арешту на 1/2 частину домоволодіння, яка належала позивачці ОСОБА_2 , не має жодного практичного сенсу та правових підстав, цей арешт порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , як правонаступника та спадкоємця за заповітом померлої ОСОБА_2 , що підтверджено листом нотаріальної контори від 24.10.2022 року та не дає можливості ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку представник заявника ОСОБА_1 адвокат Крячко О.В. заяву підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, приходить до наступного.

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року заяву позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на домоволодіння, що належить ОСОБА_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.09.2002 року позов задоволено частково. Усунуто порушене право власності ОСОБА_2 , зобов`язано ОСОБА_3 знести самовільно збудовану прибудову до його частини дому АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_3 знести стіну сараю літ. «Г», йому належної, на відстані не менше одного метра від забору домоволодіння ОСОБА_2 . Знести самовільно збудовану прибудову та зміщення стіни сараю ОСОБА_3 зробити за свій рахунок. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму 8 грн. 50 коп. сплаченого судового збору, а також суму 338 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_2 , сплачену нею за проведення будівельно-технічної експертизи. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 800 грн. матеріальної шкоди. Рішення суду набрало законної сили.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Так, відповідно до частини 1 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В силу приписів частини 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи сторонами по вказаній цивільній справі були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник ОСОБА_1 прийняв після її смерті спадщину на підставі заповіту від 05.10.2010 року. Четвертою Харківською міською нотаріальною конторою 24.10.2022 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з арештом, накладеним на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 не приймав участі у справі і не є учасником справи № 2-78/2002, у зв`язку з чим він не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі в порядку, встановленому статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Як наголошено у п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 року у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 року у справі № 607/15533/17.

Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову та роз`яснити заявнику, що з метою зняття арешту з нерухомого майна він має право звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 158, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Крячка Олега Володимировича про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 14.02.2023 року.

Суддя Т.В. Бабкова