Ухвала

09 січня 2023 року

м. Київ

справа № 761/25245/19

провадження № 61-10910 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки

та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна

та визнання недійсними свідоцтва про право власності, договорів іпотеки

та купівлі-продажу об`єкта нерухомості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Зоріна Олексія В`ячеславовича,

на постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 рокуу складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Мережко М. В., Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У січні 2020 року Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)(далі - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА)) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна та визнання недійсними свідоцтва про право власності, договорів іпотеки та купівлі-продажу об`єкта нерухомості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року позов Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) прийнято до спільного розгляду у цивільній справі

№ 761/25245/19. Залучено до участі у справі в якості третьої особи,

що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки

за іпотечним договором від 31 травня 2019 року, що був укладений

між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: на нерухоме майно - нежитлові приміщення № 6 літ. А по АДРЕСА_1 , загальною площею 66,7 кв. м, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 21 березня 2019 року у розмірі

6 200 000,00 грн шляхом продажу вказаного нерухомого майна на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Позов Департаменту комунальної власності

м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) на рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 07 грудня 2020 року повернуто особі, яка її подала.

У грудні 2021 року підприємство «Основа» Громадської організації товариства книголюбів «Основа», як особа, яка не брала участі у справі, оскаржило рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року апеляційну скаргу підприємства «Основа» Громадської організації товариства книголюбів «Основа» задоволено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення

на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У листопаді 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Зорін О. В., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, щоапеляційний суд застосував норми права

без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Крім того, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування та долучення до матеріалів справи доказів, належним чином не дослідив зібрані у справі докази,

що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389

ЦПК України).

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить розгляд справи здійснювати за його участю.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг

до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним

чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine» від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи

в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального

чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом

не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто

не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце

розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,

що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому

частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Таким чином, підстав для задоволення клопотання про розгляд справи

в судовому засіданні з повідомленням сторін немає.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною першою, тринадцятою статті 7, частиною першою

статті 8, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Зоріна Олексія В`ячеславовича, про розгляд справи за участю сторін відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна та визнання недійсними свідоцтва

про право власності, договорів іпотеки та купівлі-продажу об`єкта нерухомості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Зоріна Олексія В`ячеславовича, на постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 рокупризначити

до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць