Справа № 159/4806/22
Провадження № 2/159/278/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 січня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

У листопаді 2022 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровано місце проживання відповідача у справі, однак остання у 2019 року виїхала на постійне місце проживання до дітей у Російську Федерацію. З того часу відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання і інтересу до будинку не проявляє, витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням будинку не несе, а також жодних дій, спрямованих на зняття з реєстраційного обліку нею не здійснено. З огляду на те, що ОСОБА_2 у вказаному будинку понад три роки не проживає за місцем реєстрації, а реєстрація її призводить до порушення позивача майнових та немайнових прав, як власника житла, а тому вона з метою захисту своїх прав змушена звернутися до суду з вказаним позовом. .

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 28 листопада 2022 року.

29 листопада 2022 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача.

Ухвалою судді від 14 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позиція учасників судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечили.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті у заочному порядку проти чого не заперечили позивач та її представник у своїй заяві.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-706, посвідченого нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Голомис С.В., спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 Пилипчук ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_1 .

Витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно № 4637378 від 03.09.2004 року доводиться та обставина, що позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .

Позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 ( копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №050781).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта, серії НОМЕР_1 виданого 20.11.1997 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 317, 319, ЦК України власникові житла належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

У ході судового розгляду встановлено, що за згоди власника житла, позивача ОСОБА_1 , було здійснено реєстрацію місця проживання відповідача за адресою розташування, належного позивачеві на праві приватної власності будинку.

Відповідно до вимог ст. 319 ч.7 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідач не є членом сім`ї та більше трьох років не проживає за місцем реєстрації, тобто у будинку АДРЕСА_1 , не приймає участі у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, витратах пов`язаних з обслуговуванням житла. Відповідно реєстрація відповідача квартири, призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як власника житла.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265,280-282 ЦПК України, ст. 317, 319 ЦК України, ст.ст.72, 150,156 Житлового кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 11 січня 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик