Справа № 606/1426/22
20 березня 2023 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Мельник А.В.
за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вароди Павла Борисовича про розстрочення виконання рішення суду,
В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Варода П.Б. не з`явились, однак представник ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. подав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати у його та ОСОБА_1 відсутності, заяву про розстрочення виконання рішення суду підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити. Також повідомлено суд про те, що рішення суду в частині стягнення судового збору виконано ОСОБА_1 добровільно.
Прокурор Теребовлянської окружної прокуратури Яловіца Н.П. у судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.
Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності сторін, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, встановив наступне.
Як слідує з копії квитанції №8, від 14.03.2023, ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 13.02.2023 добровільно було сплачено судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.
Заяву про розстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 обгрунтовує наявністю у нього скрутного матеріального становища у зв`язку з тим, що він не працює, на підтвердження чого додано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , згідно якої ОСОБА_1 02.06.2022 звільнено з роботи згідно п.1 ст.36 КЗПП України.
Згідно з положеннями статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Як передбачено частиною четвертою статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.
Згідно частини п`ятої статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Приймаючи до уваги те, що на підставі зібраних доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться у скрутному матеріальному становищі, що ускладнює виконання ним рішення суду, однак має намір виконати та сплатити заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне розстрочити виконання судового рішення на один рік шляхом щомісячної сплати коштів рівними частинами.
Керуючись статтями 267, 435 ЦПК України, суд,
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вароди Павла Борисовича про розстрочення виконання рішення суду задовольнити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Мельник