Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2023 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю представника

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова до ОСОБА_2 про стягнення боргу за навчання,-

встановив:

Позов обгрунтований тим, що Між Вінницьким національним медичним університетом ім. M.І. Пирогова (надалі по тексту Позивач) та ОСОБА_2 (надалі по тексту Відповідач) було укладено Угоду про підготовку лікаря (надалі по тесту Угода).

У зв`язку із зарахування відповідача на навчання, на державне замовлення - де навчання здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, з Відповідачем було укладено вищевказану Угоду. Така вимога, щодо укладення Угоди передбачена п.4 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» затвердженого Постановою КМУ №992 від 22.05.1996 року, якою визначено що керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду. Згідно вказаної угоди відповідач взяв на себе зобов`язання після закінчення вищого навчального закладу за місцем направлення і відпрацювати не менше тнрьох років, а у разі порушення взятих на себе зобов`язань відшкодувати вартість навчання.

В свою чергу позивач згідно укладеної Угоди взяв на себе зобов`язання забезпечити відповідну якість та рівень підготовки фахівця - Відповідача з вищою освітою.

Взяті на себе зобов`язання Позивач виконав належним чином та у строки визначені Угодою доказом чого є успішна здача Відповідачем державних іспитів та отримання диплому спеціаліста .

Відповідач закінчив навчання у позивача та отримав диплом спеціаліста, тобто отримав у позивача за рахунок коштів державного бюджету повну вищу освіту та здобув кваліфікацію лікаря.

Натомість відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання. Трьох років за місцем направлення не відпрацював, а був звільнений за вчинення прогулу. Відповідач свої зобов`язання порушив та належним чином не виконав. У такому випадку відповідач зобов`язаний відшкодувати вартість навчання. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова в рахунок відшкодування витрат на навчання кошти в сумі - 203964 грн. 45 коп. (Двісті три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири гривні 45 копійки), та судові витрати в справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача надала відзив, та в судовому засіданні проти позову заперечувала з тих підстав, що відповідач не порушив умови Угоди Про підготовку лікаря № 2141, у зв`язку з тим, що не приступив до трирічного відпрацювання з причин, зазначених у п. 9 та 18 Порядку №367 а саме на підставі того, що її чоловік військовий, на що нею від Міністерством охорони здоров`я України листом від 28.08.2019 № 11.2-10/39519/2-19 надано погодження стосовно розірвання з нею трудової угоди на відпрацювання за місцем призначення не менше ніж три роки. Крім того вважає надані Позивачем розрахунки є неналежними та недостатніми доказами заборгованості, просила суд в позові відмовити.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

У зв`язку із зарахування відповідача на навчання Між Вінницьким національним медичним університетом ім. M.І. Пирогова та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб) ОСОБА_4 було укладено Угоду про підготовку лікаря №2141, що є додатком до Наказу МОЗ № 90 від 17.03.1997«Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» дана обставина підтверджується наявною в справі копією.

Вартість навчання ОСОБА_2 становить 162804.44, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою та розрахунком.

ОСОБА_2 у червні 2017 року закінчила Вінницький національний медичний університет ім. М.І.Пирогова МОЗ України та відповідно до направлення № 82 направлена до комунального закладу «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради для роботи на посаді лікаря загальної практики- сімейний лікар.

18 липня 2017 року між комунальним закладом «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради та ОСОБА_2 був укладений договір № 1 про обов`язкове відпрацювання випускником, який навчався за державним замовленням, в інтернатурі за кошти державного (місцевого ) бюджету протягом трьох років після закінчення інтернатури в цьому закладі охорони здоров`я.

Наказом №39 від 28 липня 2017 року головного лікаря комунального закладу «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради Каплінська Катерина Миколаївна була зарахована з 01 серпня 2017 року по 31 серпня 2019 року на посаду лікаря-інтерна по спеціальності «загальна практика-сімейна медицина» до комунального закладу «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради.

Наказом №299-кл від 28 серпня 2017 року Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації «Про зміну бази очної частини інтернатури ОСОБА_2 » ОСОБА_2 була відряджена для очної частини інтернатури на базу Харківського національного медичного університету з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року.

28 серпня 2017 року між комунальним закладом «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради та лікарем інтерном ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до договору №1 від 18 липня 2017 року про відпрацювання випускником у закладі охорони здоров`я не менше трьох років після закінчення інтернатури.

Рішенням Черкаської районної ради від 04 травня 2018 року №23-1/VІІ «Про створення в результаті реорганізації комунального некомерційного підприємства «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» було створено Комунальне некомерційне підприємство «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги».

14 травня 2018 року між комунальним некомерційним підприємством «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради та лікарем-інтерном ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода №2 про зміну з 10 травня 2018 року назви закладу.

30 липня 2019 року листом №947/01 Комунальне некомерційне підприємство «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» запропонувало ОСОБА_2 працевлаштування відповідно до штатного розпису на посаду лікаря ЗПСЛ ФЗПСМ с. Вергуни, відповідно до статті 197 КЗпП України, статті 7 ЗУ «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні»,п.13 Розділу 3 затвердженого наказом МОЗ «367 від 25.12.1997 «Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням» та раніше укладеного договору №1 про відпрацювання випускником у закладі охорони здоров`я не менше трьох років після закінчення інтернатури від 18 липня 2017 року з відпрацюванням за призначенням не менше трьох років.

Відповідно до акту 1 «Про відмову від отримання листа та відмову від працевлаштування на посаду лікаря ЗПСЛ АЗПСМ с. Вергуни» ОСОБА_2 був наданий лист про працевлаштування №947/01 від 30 липня 2019 року, який був нею прочитаний особисто, в присутності інспектора відділу кадрів, юристконсультанта та оператора комп`ютерного набору і вона відмовилася від запропонованого працевлаштування та отримувати під підпис даний лист, мотивуючи тим, що її чоловік навчається в м. Харкові і вона збирається переїхати до м. Харкова.

З 01 серпня 2019 року ОСОБА_2 не приступила до виконання посадових обов`язків на посаді лікаря загальної практики-сімейний лікар в АЗПСМ с. Вергуни, що не заперечувалося ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Відповідно до доповідної записки від 01.08.2019 року, акту №1 від 01 серпня 2019 року, акту №2 від 05 серпня 2019 року ОСОБА_2 не з`явилась на роботу до комунального некомерційного підприємства «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради і пояснень щодо її відсутності не надала.

Наказом головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради №31 від 06 серпня 2019 року ОСОБА_2 лікаря-інтерна по спеціальності «загальна практика сімейна медицина» звільнено із займаної посади, у зв`язку з вчиненням нею прогулу без поважних причин відповідно до п.4 ст.40КЗпП України.

Викладенці вище обставини встановлені рішенням Черкаського районного суду від 04 березня 2021 року, справа № 707/2173/19 за позовом комунального некомерційного підприємства «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» до ОСОБА_2 про стягнення витрат пов`язаних з проходженням інтернатури та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до комунального некомерційного підприємства «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання договору недійсним та скасування наказу про звільнення зі зміною формулювання причин звільнення яким первісний позов суд задовольнив, стягнув з ОСОБА_2 витрати пов`язані з проходженням нею інтернатури, та відмовив в задоволенню зустрічного позовуа тому на підставі ч.4 ст82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про освіту», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, чинною на момент виникнення спірних правовідносин, було затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якого передбачено, що цей Порядок поширюється на осіб, які навчаються за спеціальністю медичного профілю.

Згідно з пунктом 4 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1.

Відповідно до пункту 6 Порядку, згідно з угодою випускник зобов`язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою.

Випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням.

У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати ( п. 21 Порядку).

Згідно Указом Президента України N 342/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 16.05.1996 року, установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року № 367 затверджено Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 6 якого передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

Згідно положень ч. 1 ст. 197 КЗпП України молодим спеціалістам - випускникам державних навчальних закладів, потреба в яких раніше була заявлена підприємствами, установами, організаціями, надається робота за фахом на період не менше трьох років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 та п. 2.1 Положення про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти ІІІ - ІV рівня акредитації, медичних факультетів університетів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 вересня 1996 року № 291, спеціалізація (інтернатура) є обов`язковою формою післядипломної підготовки випускників всіх факультетів медичних і фармацевтичних вищих закладів освіти ІІІ - ІV рівнів акредитації, медичних факультетів університетів незалежно від підпорядкування та форми власності, після закінчення якої їм присвоюється кваліфікація лікаря (провізора) - спеціаліста певного фаху. В інтернатуру зараховуються випускники медичних і фармацевтичних вищих закладів освіти ІІІ - ІV рівнів акредитації, медичних факультетів університетів після складання державних іспитів та присвоєння кваліфікації лікаря (провізора) і отримання диплому з певної лікарської (провізорської) спеціальності.

Основним завданням інтернатури є підвищення рівня практичної підготовки випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів, їх професійної готовності до самостійної лікарської (провізорської) діяльності.

Відповідно до п. 3 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, випускник державного вищого медичного (фармацевтичного) закладу освіти III - IV рівнів акредитації, якому після навчання в інтернатурі присвоєно кваліфікацію лікаря (провізора) - спеціаліста і який працевлаштований на підставі направлення на роботу, вважається молодим спеціалістом протягом трьох років з моменту укладення ним трудового договору із замовником. Період навчання в інтернатурі до цього терміну не входить.

З огляду на вказані норми чинного законодавства та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що відповідно до направлення та наказу №39 від 28 липня 2017 року головного лікаря комунального закладу «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради Каплінська Катерина Миколаївна була зарахована з 01 серпня 2017 року по 31 серпня 2019 року на посаду лікаря-інтерна по спеціальності «загальна практика-сімейна медицина» до комунального закладу «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради.

Відповідно до вимог ст. ст. 21, 22 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Таким чином, отримавши Сертифікат лікаря спеціаліста, яким ОСОБА_2 присвоєно звання лікаря за спеціальністю загальна практика-сімейна медицина, остання повинна була з`явитися на роботу до комунального закладу «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради, для подальшого відпрацювання відповідно до умов підписаної угоди, проте до роботи не приступила і була звільнена за прогул на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, що відповідно вимог викладеного законодавства та умов укладеної між сторонами угоди є підставою для стягнення з неї вартості навчання на користь позивача, та приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Суд також вважає, що не підлягає до задоволення вимога позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних, оскільки право вимоги щодо основної вимоги виникло у позивача з моменту звільнення відповідача, а саме з 6.08.2019, а позивач в позові просив суд стягнути вказані суми за 2011-2017 роки.

Суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що нею не порушено умови Угоди Про підготовку лікаря № 2141, у зв`язку з тим, що не приступив до трирічного відпрацювання з причин, зазначених у п. 9 та 18 Порядку №367 а саме на підставі того, що її чоловік військовий, на що нею від Міністерством охорони здоров`я України листом від 28.08.2019 № 11.2-10/39519/2-19 надано погодження стосовно розірвання з нею трудової угоди на відпрацювання за місцем призначення не менше ніж три роки.

Суд вважає, що отримавши таке погодження у відповідача виникло право на розірвання угоди з позивачем, та трудового договору з роботодавцем, остання повинна була отримавши вказане погодження звернутись до останніх щодо розірвання угоди, та вже після позитивного вирішення її звернення, вона була б звільнена від обов`язку відшкодування вартості навчання. Остання ж отримавши погодження до позивача чи роботодавця з проханням розірвати угоду та звільнити її на підставі того, що має чоловіка який проходить військову службу не зверталась, була звільнена за прогул, а тому не звільнена від обов`язку щодо відшкодування вартості навчання.

Суд також відхиляє доводи позивача щодо неналежності доказу, а саме розрахунку заборгованості, будь яких інших розрахунків чи доказів на спростування цього відповідачем не надано, клопотань щодо витребовування більш детального розрахунку, чи інших доказів на його обгрунтування до суду не надходило.

На підставі статті 41 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог (79.8% від сплаченого судового збору 3059.46 гривень)

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова вартість навчання в сумі 162804.44 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова судові витрати в сумі 2441.44 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Смоляр О.А.