Справа № 946/4053/22
Провадження № 2/946/1405/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання Лупу О.С.,
представника позивача Рудніченко І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -
17.06.2022 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, та просить встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нимв порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , за життя вона залишила заповіт на користь позивача. Спадщину він прийняв шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфіменко М.Д. №260/02-14 від 16.05.2022 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавицею ОСОБА_2 та власником житлового будинку ОСОБА_3 .
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона знала ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 2005 року. Вони жили разом в одному будинку. Підтвердила факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 він знав з 1973 року, вони проживали за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство. Підтвердив факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1-293 від 18.02.1974 року, посвідченого старшим нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за №20-117.
Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70279849 від 10.10.2022 року, наданого приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється:
- дружина ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 04.02.1975 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС13.02.1966 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Крім цього цей факт був підтверджений допитаними в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідними записами у будинковій книзі на будинок АДРЕСА_1 , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.
Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.08.2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_2 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до заповіту, посвідченого 24.04.2015 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1269, ОСОБА_2 заповіла все її майно, нерухоме та рухоме, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те на що на день смерті буде їй належати і на що вона буде мати право за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65945043 від 10.08.2021 року, наданої приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., заповіт ОСОБА_2 від 24.04.2015 року, зареєстрований за № 1269, не змінювався та не скасовувався.
Після смерті ОСОБА_2 осіб, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.
Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфіменко М.Д. №260/02-14 від 16.05.2022 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавицею ОСОБА_2 та власником житлового будинку ОСОБА_3 .
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України,ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1225, 1233, 1234, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -
Встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар