Справа № 214/1317/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

28 лютого 2023 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою представником позивача адвокатом Примаковим Костянтином Олексійовичем, до ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2023 р. представник позивача, адвокат Примаков К.О. звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, в який просить зняти (скасувати) арешт (заборону на відчуження нерухомого майна, квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено 06.11.2006 року за №4008784 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, на підставі Ухвали б/н від 25.10.2000 року Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, суддею Голод, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 18.11.2014 року. посвідченого державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так, відповідно п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, позивачем не вказані відомості відповідача, що позбавляє суд його ідентифікувати.

За правилами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, позивач ОСОБА_1 вказує, що 2000 році суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Голод М.О. розглядалася цивільна справа №2-2007/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягненні боргу. 06.11.2000 року було винесено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : 1035.00 грн. суми боргу, 500.00 грн. моральної шкоди, 57,72 грн. - судових витрат. Після вступу рішення суду ОСОБА_1 виконала рішення суду та передала ОСОБА_2 грошові кошти, призначені судом. ОСОБА_1 отримала відповідну розписку, яка за тривалістю часу не збереглася. В рамках цивільної справи 25.10.2000 року суддею була винесена Ухвала про Накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 . У вказаній Ухвалі суд помилково зазначив, що квартира належала ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності. Арешт був накладений на квартиру в якій, на той час. ОСОБА_1 була лише зареестрована та проживала з чоловіком.

З наданих додатків вбачається, що рішенняv Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2000 року у справі №2-2007/2000 встановлено, що спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосувався стягнення боргу в сумі 900 грн., 15% нарахованих процентів (загалом відповідно 1035 грн.) та моральної шкоди.

При цьому, в «Определении» Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області б/н від 25 жовтня 2000 року (суддя Голод Н.А.), встановлено, що арешт був накладений на квартиру АДРЕСА_2 , належну на праві власності ОСОБА_1 , застосовано за заявою ОСОБА_2 в рахунок забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення іншої суми, а саме: 1215 грн.

Тобто, встановити той факт, що заходи забезпечення позову було застосовано саме в рамках цивільної справи №2-2007/2000, по якій ухвалено судом рішення 06 листопада 2000 року не є можливим.

Також, матеріали справи не містять підтвердження належного виконання рішення суду, та відсутність інформації про пред`явлення стягувачем рішення суду для примусового виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження» не є достатньою підставою вважати, що воно є виконаним боржником добровільно.

Окрім того, позивач в позовній заяві вказує, що стоном на 25.10.2000 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала її чоловіку на праві приватної власності ОСОБА_3 , та була набута колишнім чоловіком ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажі від 25.11.1996 році, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовую Н.І., та таким чином, була арештована квартира її чоловіка, який не був стороною по цивільній справі.

Дослідивши надані додатки, суд встановив, що 18.11.2014 р. підписаний договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка значиться, як « ОСОБА_4 », та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який значиться як « ОСОБА_5 ».

Згідно п. 1.1. Договору дарування квартири Дарувальник передає Обдаровуваному безоплатно у особисту приватну власність двокімнатну квартиру, а Обдаровуваний приймає, як дарунок двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

1.3. Двокімнатна квартира належить Дарувальнику на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.1. 25 листопада 1996 року, за реєстровим № 8567, зареєстрованого у Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 114П- 100-100.

Згода подружжя ОСОБА_4 на дарування квартири, що є предметом цього договору перевірено за заявою ОСОБА_6 , справжність підпису на якій засвідчена державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. 03 грудня 2013 року за р. № 1-3312, яка додається до договору.

1.4. Дарувальник стверджує, що на момент укладення цього договору вказана вище двокімнатна квартира, не перебуває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена, у податковій заставі не перебуває, відносно неї не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, як юридична адреса вона не використовується, двокімнатна квартира не обтяжена боргами за послуги водопостачання, спожиту електроенергію, газ, тощо. Відсутність податкової застави підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45642179, виданим Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою 18.11.2014 р.

Що прямо протирічить зазначеним у позові обставинам, а саме: що станом на 25.10.200 року ОСОБА_1 не була власником зазначеного майна, що її чоловіком був ОСОБА_3 , а не ОСОБА_6 , як зазначено в договорі дарування (абз.2 п. 1.3 Договору дарування), та вказане майно належить її чоловіку, а не їй, як зазначено в договорі дарування квартирі на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І. 25 листопада 1996р.

Також, позивач вказує, що на початку вересня 2022 року, позивач вирішила подарувати сину квартиру, оскільки на її квартиру накладений арешт, та вона не змогла вчинити певну нотаріальну дію.

Однак, з наданого витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно у відповідному розділі з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про наявність обтяження на зазначеному майні за типом «арешт нерухомого майна», реєстраційний номер обтяження 4008784, зареєстроване 06 листопада 2006 року реєстратором Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, підстава обтяження ухвала б/н Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, суддя Голод Н.А., власник квартири ОСОБА_1 , додаткові дані архівний запис №65654-166 від 26 жовтня 2000 року (#1925/147). При цьому, в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію права власності» Реєстру слідує, що з 18 листопада 2014 року власником квартири за вказаною адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору дарування 1-1888 від 18 листопада 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В., запис про право власності 7729972.

Тому, з наданих документів, не підтверджується, що власником квартири за вказаною адресою: АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 , та на яких підставах вона заявляє позов про зняття арешту з нерухомого майна, в який просить зняти (скасувати) арешт (заборону на відчуження нерухомого майна, квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено 06.11.2006 року за №4008784 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, на підставі Ухвали б/н від 25.10.2000 року Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, суддею Голод,

Таким чином, позивачу необхідно відновідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Та надати докази, відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України, надавши докази, що позовна заява подається особою,якій надано право звертатися до суду.

Зазначити всі відомості, відповідно до п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, відносно відповідача, для можливості суду його ідентифікувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В зв`язку із вищевказаними обставинами, суддя вважає за необхідне надати позивачеві строк для виправлення вищевказаних недоліків,який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши позивачеві, що в разі невиконання даної ухвали суду до вказаного строку - позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 185, 353 ЦПК України, суд -

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , поданою представником позивача адвокатом Примаковим Костянтином Олексійовичем, до ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна залишити без руху та надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.175, ст.177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачу за адресою, вказаною в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу та його представнику разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Н.В. Чернова