печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7796/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.,

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/7796/22-ц

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т. Г. від розгляду цивільної справи №757/7796/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Заводський районний суд міста Миколаєва, Миколаївський апеляційний суд, про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

03.01.2023 року у провадження суду для розгляду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т. Г. від розгляду цивільної справи №757/7796/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Заводський районний суд міста Миколаєва, Миколаївський апеляційний суд, про відшкодування моральної шкоди, яку 17.01.2023 року відповідно до п. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення відводу передано судді Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г. О.

Так, в обґрунтування даної заяви, позивач зазначив, що суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т. Г. залишила позов без руху, а отже безпідставно затягує розгляд вказаної справи, не вчасно надсилає позивачу процесуальні документи, що викликає сумніви в його неупередженості та об`єктивності.

З врахуванням зазначених обставин, на думку позивача, дії судді Ільєвої Т. Г. призводять до порушення прав позивача на судовий захист, у зв`язку з цим, було заявлено відвід.

Так, на підставі ч. 8 ст. 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у ст. 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями п. 1-5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Таким чином, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого суду у справі за його позовом та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Те, що позивач посилається на затягування розгляду справи, що не може слугувати підставами для безумовного відводу судді, оскільки у відводі не зазначено підстав, які могли б виключити будь-які об`єктивно виправдані та обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді у процесі судового розгляду, тому посилання заявника є необґрунтованими та безпідставними, та є припущеннями суб`єктивного характеру.

При цьому, посилання позивача на залишення суддею позову без руху, свідчить лише про його не згоду із процесуальними рішеннями судді.

Таким чином, позивачем не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого судді у справі за його позовом та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1-19, 36-40, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позивача ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т. Г. від розгляду цивільної справи №757/7796/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Заводський районний суд міста Миколаєва, Миколаївський апеляційний суд, про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г. О. Матійчук