Справа № 606/8/23 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2023 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради про визнання права власності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою доІванівської сільської ради про визнання права власності, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Іванівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника відповідача, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої комітетом Іванівської сільської ради № 376 від 15.04.1991 року про те, що житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , був колгоспним двором, в якому проживала голова двору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

За життя ОСОБА_3 , 29.12.2003 року склала заповіт на належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 та все майно, що належить на день смерті в користь ОСОБА_2 , який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняла дружина ОСОБА_1 , так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою. виданою виконкомом Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області 02 листопада 2020 року за №583.

Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом - дочка померлогоОСОБА_2 - ОСОБА_4 , подала заяву про відмову від спадкування за законом.

Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися.

Згідно довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 09.12.2022 року №354 про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належав на праві приватної власності ОСОБА_3 , але право власності не зареєстроване.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І.№433/02-31 від 20.12.2022 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на житловий з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 ).

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на житловий з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук