Справа № 177/262/23
Провадження № 2/177/223/23
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

27 березня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Лященко В.В.

за участю секретаря: Кантилович К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

встановив:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він є студентом першого курсу другого (магістерського) рівня вищої освіти денної форми навчання Національного технічного університету України «Київського політехнічного університету» ім. І.Сікорського, державної форми фінансування, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Згідно висновку МСЕК позивачу встановлена інвалідність, він отримує пенсію з інвалідності, але ці гроші витрачає на лікування. Відповідач добровільно брати участь в утриманні ОСОБА_1 відмовляється. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилася, представник позивача заявою від 27.03.2023 року просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач заявою від 14.03.2023 року просив провадження у справі закрити в зв`язку з тим, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/1728/19 вже вирішено спір з того самого приводу спору, між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

В судове засідання 27.03.2023 року відповідач не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки у додаток «Viber» та у електронний кабінет користувача застосунку Електронний суд. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.08.2000 року (а.с. 7).

З свідоцтва про зміну імені від 03.11.2016 року серії НОМЕР_2 вбачається, що прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після його зміни - ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно довідки №1600-65с від 31.01.2023 року ОСОБА_1 навчається у Національному технічному університеті України «Київського політехнічного університету» ім. І.Сікорського, денної форми навчання, 1 курсу другого (магістерського) рівня вищої освіти, державної форми фінансування. Термін навчання до 31.01.2024 року.

Стосовно заяви відповідача про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є набрання законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 року у справі №177/1728/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, позовні вимоги були задоволені та з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу щомісячно, на період його навчання до 30 червня 2022 року.

В даному позові позивач просить стягнути аліменти за період з лютого 2023 року на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, отже вимоги заявлені за різний період. Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у цивільній справі, а відтак у задоволенні клопотання про закриття провадження слід відмовити.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_1 досяг повноліття, але продовжує навчатися, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати сина до закінчення ним навчання (але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років), незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів, але такої допомоги не надає, не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки за станом здоров`я та віком є працездатним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивача, який не працює, оскільки навчається, витрати, придбання продуктів харчування, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а саме з ОСОБА_3 , з урахуванням ч. 1 ст. 182 СК України, на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.02.2023 року до 14.08.2023 року за умови, що він буде продовжувати навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Лященко