Справа № 291/887/22
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

присяжних Мацюка Ю.Ю., Процюка В.В.,

при секретарі Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ружині цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вчорайшенська сільська рада, Бердичівського району, Житомирської області про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати її доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , яка постійно проживає з нею в с.Шпичинці, Бердичівського району, Житомирської області, хворіє з дитинства та має діагноз: Дитячий церебральний параліч, змішана форма із стійкими важкими руховими і координаційними порушеннями. Міоклонічна епілепсія, резистентна до лікування.

Внаслідок хвороби донька є особою з інвалідністю І «А» групи захворювання з дитинства, інвалідність встановлена їй безстроково, також донька обмежена у самообслуговуванні, здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду.

Зазначене стверджується висновком ЛКК №19/153, висновком ЛКК №72, довідкою до акту огляду МСЕК, пенсійним посвідченням, індивідуальною програмою реабілітації.

Таким чином, її донька ОСОБА_2 потребує постійного піклування, оскільки вона не тільки не може себе обслуговувати, а і не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заявник в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Суд перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області та є донькою заявниці ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвам про народження серії НОМЕР_1 виданого 10.10.1995 року Шпичинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.30).

ОСОБА_2 , постійно проживає в с.Шпичинці, Бердичівського району, Житомирської області, є особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства, інвалідність встановлена їй безстроково, дане стверджується висновком ЛКК №19/153 від 28.05.2010 року, висновком ЛКК №72 від 22.11.2021 року, довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №244014, пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 виданого 13.12.2011 року, індивідуальною програмою реабілітації (а.с.8-12).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини першої цієї ж статті).

Відповідно до ч.1 ст.295 Цивільного процесуального Кодексу України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, за місцезнаходження цього закладу.

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Так відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 15.11. 2022 року №398-2022, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з раннього дитячого віку страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю, системним недорозвитком мовлення тяжкого ступеню, з частими поліморфними судомними нападами ( F 72.1 МКХ-10). Ступінь наявної у ОСОБА_2 розумової відсталості настільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.40-41).

Відтак, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_2 з раннього дитячого віку страждає на важку розумову відсталість, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є достатні підстави для визнання її недієздатною.

Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно із ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимогами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявниця просить призначити себе опікуном над її матір`ю.

Згідно рішення №4 від 11.01.2023 року Вчорайшенська сільська рада Бердичівського району Житомирської області клопоче перед судом про призначення ОСОБА_1 опікуном над її донькою ОСОБА_2 (а.с. 53).

Частиною 4 ст. 63 ЦК України визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_1 є матір`ю недієздатної та не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна; заявниця та недієздатна є близькими родичами, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна над недієздатною донькою.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі відносяться за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалість захворювання, суд вважає необхідним встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною два роки.

Керуючись ст.39, ч.1 ст.60 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 82, 258-259, 263-265, 299-300 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с.Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області, жительку АДРЕСА_1 - недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, уродженкою с.Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області, жителькою АДРЕСА_1 та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.6 ст.300 ЦПК України, встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 недієздатною у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники по справі:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ;

Зацікавлена особа: Вчорайшенська сільська рада Бердичівського району Житомирської області, місце розташування:13610, вул.Бердичівська,1, с.Вчорайше, Бердичівського району, Житомирської області, .

Суддя О. В. Митюк.

Присяжні: Ю.Ю. Мацюк

В.В. Процюк