Номер провадження: 22-ц/813/3963/23
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Воронцової Л.П. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря: Кузьміч Г.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», Обслуговуючий кооператив «Граніт» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір № 602 про дольову участь будівництва житла від 09.01.2006 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Берег-Будгруп» (код: 32432565).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.01.2006 року між ТОВ «Берег-Будгруп», в особі генерального директора Веселова Сергія Робертовича та ним було укладено договір № 541 про дольову участь у будівництві житла, згідно якого він інвестував будівництво квартири під АДРЕСА_1 .

Відповідно умов вказаного договору ТОВ «Берег-Будгруп» зобов`язалося збудувати, а він прийняти участь у будівництві квартири під АДРЕСА_2 , по завершенню передати йому квартиру згідно акту приймання-передачі для оформлення ним права власності на вказану квартиру.

06 січня 2006 року він сплатив ТОВ «Берег-Будгруп» - 435 461 гривень на виконання умов договору та йому була видана Товариством довідка про те, що майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , дванадцятий поверх, належать ОСОБА_1 згідно договору № 541 про дольову участь будівництва житла від 06.01.2006 року, який сплачений в повному обсязі.

У 2007 році будівництво вказаного житлового будинку зупинилось.

20 лютого 2012 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та Обслуговуючим кооперативом «Граніт» укладено договір на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 , предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва 2-ої черги житлового комплексу «Акапулько-2», включаючи в себе 5-ти секційний житловий будинок з підземним паркінгом по АДРЕСА_3 .

03 березня 2016 року Департаментом ДАБІ в Одеської області зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкту будівництва житлового комплексу, за адресою: АДРЕСА_3 , із зазначенням замовника ОК «Граніт».

25 липня 2016 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та Обслуговуючим кооперативом «Граніт» була укладена додаткова угода № 2 до Договору на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 від 20.02.2012 року, згідно п. 2 якої сторони прийшли до взаємної домовленості доповнити Договір на будівництво вказаного житлового будинку пунктом 4.1.10, згідно якого «Замовник уповноважує ОК «Граніт» підписувати акти приймання-передачі об`єктів нерухомості згідно договорів інвестування (про порядок викупу пая, про дольову участь у будівництві житла), укладених між Замовником та фізичними особами/юридичними особами, предметом яких є інвестування у будівництво житлового комплексу 2-ої черги «Акапулько 2», який складається з 5-ти секційного житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Позивач зазначає, що 27 березня 2017 року він зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 541, виданий 15.03.2017 року ОК «Граніт»; договору про дольову участь у будівництві житла, серія та номер: 541, виданий 06.01.2006 року ТОВ «Берег-Будгруп»; свідоцтва, серія та номер: 541, виданого 06.01.2006 року ОК «Граніт»; довідки серія та номер: 23/02-3, виданий 23.02.2015 ТОВ «Берег-Будгруп»; технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданого 22.03.2017 ТОВ «Одеса Роял Експерт».

Згідно з даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», припинило свою діяльність 05.11.2018 року.

Зазначає, що після звернення 13.11.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 з позовом до нього, ОК «Граніт», ТОВ «Берег-Будгруп» про визнання недійсним договору № 541 від 06.01.2006 року, скасування державної реєстрації ним була отримана копія договору № 602 про дольову участь у будівництві житла від 09.01.2006 року, укладеного між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОСОБА_2 , згідно п. 2.1. якого пайщик зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Про існування даного договору йому відомо не було, вважає його недійсним та таким що не відповідає вимогам ЗУ Про інвестиційну діяльність, і порушує його законні права власника щодо квартири АДРЕСА_6 .

Рішенням суду від 30 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, зазначаючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку і необґрунтовано залишив його позов без задоволення, порушивши норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нового рішення суду про задоволення позову.

В обґрунтування скарги посилається на положення Закону України «Про інвестиційну діяльність», вимоги якого при укладенні оспорюваного договору не були дотримані, зазначає, що договір № 602 про дольову участь у будівництві житла від 09.01.2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Берег-Будгруп» повинен був укладатися лише за його згодою і підписанням, і оскільки він такої згоди на розпорядження його інвестиційними правами на користь третіх осіб не надавав, такий договір є недійсним.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходив.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи повторно не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому суд вважає можливим справу розглянути у їх відсутність, в порядку частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.01.2006 року між ТОВ «Берег-Будгруп», в особі генерального директора Веселова Сергія Робертовича та ОСОБА_1 укладено договір №541 про дольову участь будівництва житла. (а.с. 9 - 13)

Згідно вказаного договору, ОСОБА_1 інвестував будівництво квартири під АДРЕСА_1 .

Відповідно умов вказаного договору, ТОВ «Берег-Будгруп» ( п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 2.3) зобов`язалась збудувати, а ОСОБА_1 прийняти дольову участь у будівництві, квартиру під АДРЕСА_2 , по завершенню будівництва, передати останньому квартиру згідно акту приймання-передачі для оформлення ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру.

06 січня 2006 року ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Берег-Будгруп» 435 461 гривень на виконання умов договору, та йому була видана ТОВ «Берег-Будгруп» довідка від 23.02.2015 року №23/02-3 про те, що майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , дванадцятий поверх, належать гр. ОСОБА_1 згідно договору № 541 про дольову участь будівництва житла від 06 січня 2006 року, та сплачені ним у повному обсязі.(а.с. 15, 17)

Відповідно до свідоцтва № 541 від 06 січня 2006 року ОСОБА_1 - є асоційованим членом ОК Граніт. (а.с. 16)

09 січня 2006 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОСОБА_2 було укладено договір № 602 про дольову участь будівництва житла, згідно п. 2.1. якого пайщик зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .(а.с. 46-50)

У 2007 році будівництво житла зупинилось та було заморожено.

03 березня 2016 року Департаментом ДАБІ в Одеської області зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкту будівництва житлового комплексу (ІІ черга), за адресою: АДРЕСА_3 , із зазначенням замовника: ОК «Граніт». (а.с.34-38)

27 березня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності - право власності квартиру АДРЕСА_4 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 541, виданого15.03.2017 року ОК «Граніт», ОСОБА_1 ; договору про дольову участь у будівництві житла, серія та номер: 541, виданого 06.01.2006 року ТОВ «Берег-Будгруп», ОСОБА_1 ; свідоцтва, серія та номер: 541, виданого 06.01.2006 року ОК «Граніт»; довідки серія та номер: 23/02-3, виданої 23.02.2015 ТОВ «Берег-Будгруп»; технічного паспорта, серія та номер: б/н, виданого 22.03.2017 ТОВ «Одеса Роял Експерт». (а.с. 41)

25 липня 2016 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та Обслуговуючим кооперативом «Граніт» була укладена додаткова угода № 2 до Договору на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 від 20 лютого 2012 року, згідно п. 2 якої сторони прийшли до взаємної домовленості доповнити Договір на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 від 20 лютого 2012 року наступними пунктами: - пунктом 4.1.10: згідно якого «Замовник уповноважує ОК «Граніт» підписувати акти приймання-передачі об`єктів нерухомості згідно договорів інвестування (про порядок викупу пая, про дольову участь у будівництві житла), укладених між Замовником та фізичними особами/юридичними особами, предметом яких є інвестування у будівництво житлового комплексу 2-ої черги «Акапулько 2», який складається з 5-ти секційного житлового будинку по АДРЕСА_3 . (а.с. 28-29)

20 лютого 2018 року між ТОВ «Берег-Будгруп», в особі генерального директора Веселова С.Р. та ОК Граніт, в особі директора ОСОБА_4 укладено договір на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 , предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва 2-ої черги житлового комплексу «Акапулько-2», включаючи в себе 5-ти секційний житловий будинок з підземним паркінгом по АДРЕСА_3 . (а.с. 18-27)

Юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», , припинена 05 листопада 2018 року. (а.с. 30-33)

Суд першої інстанції, залишаючи позов ОСОБА_1 без задоволення, виходив з того, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права та на час розгляду справи спірний договір, укладеними між ОСОБА_2 та ТОВ «Берег- Будгруп» жодні права, інтереси чи свободи ОСОБА_1 не порушує, розгляд справи з вимогами на майбутнє не передбачений чинним цивільно-процесуальним законодавством, та в даному випадку вимоги про визнання недійсним договору укладених між ОСОБА_2 та ТОВ «Берег-Будгруп» не є ефективним способом захисту, адже невідомо яким чином заявлені позовні вимоги будуть поновлювати права позивача, позивач єдиний зареєстрований власник майна, про перешкоди у користуванні таким майно мова не йдеться.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання недійсним договору № 602 про дольову участь у будівництві житла від 09 січня 2006 року, укладеного між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОСОБА_2 .

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша

статті 1 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої

статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин

і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли

у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку

з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

За положеннями статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства,

а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Проаналізувавши умови договору від 06 січня 2006 року № 541 про дольову участь в будівництві житла, який було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Берег-Будгруп», вбачається, що на час укладення вказаного договору та до безпосередньої реєстрації позивачем права власності на квартиру забудовник гарантував відсутність прав на майно у третіх осіб, що у подальшому підтверджено свідоцтвом № 541 від 06.01.2006 року; актом № 541 прийому-передачі квартири від 15 березня 2017 року, довідкою ОК «Граніт» 23/2-3 від 23 лютого 2015 року про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів на викуп паю.

Наведений вище договір є чинним та у встановленому порядку не визнаний недійсним.

За положеннями статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним

є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект. Такими цінностями можуть бути: кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери (крім векселів); рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено право інвестування та фінансування однієї квартири в об`єкті будівництва кількома інвесторами можливе виключно за умови укладення між ними договору в письмовій формі, в якому визначаються частка кожного інвестора та порядок внесення ним відповідної інвестиції.

Проаналізувавши умови договору від 06 січня 2006 року № 541 про дольову участь в будівництві житла, який було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Берег-Будгруп», вбачається, що на час укладення вказаного договору та до безпосередньої реєстрації позивачем права власності на квартиру забудовник гарантував відсутність прав на майно у третіх осіб, що у подальшому підтверджено свідоцтвом № 541 від 06.01.2006 року; актом № 541 прийому-передачі квартири від 15 березня 2017 року, довідкою ОК «Граніт» 23/2-3 від 23 лютого 2015 року про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів на викуп паю.

Наведений вище договір є чинним та у встановленому порядку не визнаний недійсним.

Оспорений договір № 602 про дольову участь у будівництві житла між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОСОБА_2 укладено 09 січня 2006 року.

Існування відповідних договірних відносин між сторонами не доведено.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом, тому в кожній справі про визнання договору недійсним суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Встановивши, що ОСОБА_1 є першим інвестором у будівництво (06 січня 2006 року), ніж ОСОБА_2 (09 січня 2006 року) на підставі договору, який є чинними та у встановленому порядку не був визнаний недійсним, позивач вніс повну вартість паю, зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на квартиру, слід дійти висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору № 602 про дольову участь у будівництві від 09 січня 2006 року, укладеного між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОСОБА_2 , оскільки ТОВ «Берег-Будгруп», не ініціюючи розірвання договору, укладеного з позивачем 06 січня 2006 року, не мав права укладати договір інвестування щодо зарезервованого та оплаченого позивачем об`єкту будівництва і практичні дії щодо реалізації інвестицій за цим договором не могли бути вчинені.

Таких же висновків за аналогічних обставин справи дійшов Верховний Суд у постанові від 16 травня 2022 року, справа № 522/10972/20.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення.

Колегія суддів зазначає, що наявні правові підстави для визнання недійсним договору № 602 про дольову участь у будівництві від 09 січня 2006 року, укладеного між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОСОБА_2 , оскільки ТОВ «Берег-Будгруп», не ініціюючи розірвання договору, укладеного з ОСОБА_1 від 06 січня 2006 року, не мав права укладати договір інвестування щодо зарезервованого та оплаченого останнім об`єкту будівництва і практичні дії щодо реалізації інвестицій за цим договором не могли бути вчинені.

Виходячи з викладеного, договір № 602 про дольову участь будівництва житла від 09.01.2006 укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Берег-Будгруп» повинен був укладатись лише за згодою та підписанням такого договору ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 , як інвестор, не надавав своєї згоди на укладення спірного договору, не надавав згоди на розпорядження належними йому інвестиційними правами на користь третіх осіб, - такий договір є недійсним. ОСОБА_2 же, посилаючись на своє право інвестора , за оспореним договором, ініціює позови щодо визнання недійсним інвестиційного договору ОСОБА_1 і припинення права власності останнього на квартиру.

За встановлених у справі обставин, суд дійшов помилкового висновку про те, що права позивача не порушені, а обраний ним спосіб захисту права є неефективним.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Відповідно до частини 8 статті. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню та ухваленню нового рішення, судові витрати, понесені позивачем з оплати судового збору при подачі позову до суду та апеляційної скарги у сумі 2102 грн ( 840,80 грн і 1261,20 грн ) покладаються на відповідачів пропорційно.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, ч. 1 ст. 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір № 602 про дольову участь у будівництві житла від 09 січня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп».

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі по 1051 гривень з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції Верховного Суду.

Головуючий Воронцова Л.П.

Судді Ігнатенко П.Я.

Полікарпова О.М.

Повний текст постанови складено 20 січня 2023 року.