Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5761/22
Номер провадження 2/711/250/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофанової А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» відокремлений підрозділ Черкаська міська філія Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 1992,20грн. та стягнення сплаченого судового збору 2481,00грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/5761/22.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2022 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 09.01.2023 року о 08год.30хв.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

08.02.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача Томченко Т.Д. про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

З загальнодоступних джерел суду відомо, що ухвалою від 14 травня 2004 року Господарський суд Черкаської області порушив провадження у справі № 17-14-01/1494 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу «А/РТЕК» до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання банкрутом. На даний час процедура банкрутства ПАТ Черкасиобленерго триває і знаходиться на стадії розпорядження майном боржника.

Дані обставини підтверджуються і інформаційною довідкою про юридичну особу ПАТ «Черкасиобленерго».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З 21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, який прийнятий Верховною Радою України 18 жовтня 2018 року та набрав чинності 21 жовтня 2019 року.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Вищевказана позиція узгоджується із правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц.

Тому, суд прийшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Враховуючи викладене вище, захищаючи при цьому права та інтереси як позивача так і відповідача по справі, сприяючи справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду справи повноважним складом суду, суд прийшов до висновку передати дану цивільну справу до Господарського суду Черкаської області, на розгляді якого перебуває справа № 14-01/1494 про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго».

На підставі викладеного, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд -, -

у х в а л и в:

Передати цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» відокремлений підрозділ Черкаська міська філія Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу до Господарського суду Черкаської області (м. Черкаси, бульв. Шевченка, 307), на розгляді якого перебуває справа №14-01/1494 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Головуючий: Р. В. Демчик