Ухвала

06 березня 2023 року

місто Київ

справа № 522/10182/19

провадження № 61-12615ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року

у цивільній справі за позовом Дачно-будівельного кооперативу «Нова Аркадія» до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

Дачно-будівельний кооператив «Нова Аркадія» (далі - ДБК «Нова Аркадія») у червні 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р. В., у якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг»

(далі - КП «Агенція реєстраційних послуг») Мельник Тетяни Іванівни від 25 березня 2019 року, індексний номер: 46116857, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), а саме права приватної власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею 41, 90 кв. м, житловою площею 14, 00 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 червня 2019 року, серія та номер: 1062, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р. В.;

- визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 червня 2019 року, індексний номер: 47308155, а саме права приватної власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 31957178.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 20 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеса частково задовольнив позов ДБК «Нова Аркадія».

Суд визнав незаконним та скасував рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) від 25 березня 2019 року, індексний номер 46116857, а саме реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею 41, 90 кв. м, житловою площею 14, 00 кв. м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 30844419, з одночасним припиненням речового права (права власності).

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 червня 2019 року, серія та номер 1062, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р. В., щодо отримання спадщини ОСОБА_1 .

Визнав незаконним та скасував рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 червня 2019 року, індексний номер 47308155, а саме реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею 41, 90 кв. м, житловою площею 14, 00 кв. м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 31957178, з одночасним припиненням речового права (права власності).

В іншій частині вимог позову відмовив.

Постановою від 12 жовтня 2022 року Одеський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 12 грудня 2022 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 23 грудня 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Заявник 21 лютого 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 11 526, 00 грн, доказами на підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, а також надала два примірники копій касаційної скарги для інших учасників справи.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначила те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 467/1637/16-ц, щодо порядку застосування правил статті 15 ЦК України;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, відповідно до яких відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, згідно з якими порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, щодо вибору ефективного (правомірного) способу захисту порушеного права;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17, де визначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилася. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем;

- (5) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц, відповідно до яких законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки;

- (6) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у

справі № 2-1316/2227/11, щодо застосування правил статті 1301 ЦК України;

- (7) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17, згідно з якими порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначила ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

До касаційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання, у якому просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року.

У клопотанні заявник зазначила, що постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 12 жовтня 2022 року, повний текст складено 07 листопада 2022 року, копію постанови суду апеляційної інстанції отримала засобами електронного зв`язку 10 листопада 2022 року. На підтвердження цього факту надала копію довідки Одеського апеляційного суду про доставку листа через електронну пошту, копію акта Одеського апеляційного суду про призупинення роботи сектору поштової експедиції апеляційного суду від 02 листопада 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження зазначених рішень пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Оскільки вимоги ухвали виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/10182/19 за позовом Дачно-будівельного кооперативу «Нова Аркадія» до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також свідоцтва про право власності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак