Провадження № 2/344/853/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника позивача - адвоката Черепій Н.П.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2022 позивач звернувся із позовом до відповідача, у якому просить : усунути йому перешкоди у користуванні квартирою по АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що він є власником спірної квартири. На прохання ОСОБА_3 (племінника), він зареєстрував у своїй квартирі його та його сім`ю : доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня дружина племінника, шлюб з якою розірвано 14.10.2008). Племінник виїхав за кордон і тривалий час проживає у Іспанії.

У квартирі позивача залишилась проживати відповідачка з донькою. Йому стало відомо, що відповідач вступила у нові відносини та проживає у цивільному шлюбі.

11.03.2020 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав відповідач набула у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Крім того, 31.01.2022 на підставі свідоцтва про право на спадщину, вона є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 .

Позивач неодноразово просив відповідача забрати усі свої речі з його квартири та виселитись у належне їй житло. Відповідач не реагує на звернення, чинить перешкоди для проживання своїй дочці ОСОБА_6 , влаштовує сварки, суперечки. Поліції, яка прибуває на виклики, вказує, що вона зареєстрована у такій квартирі і це її житло.

Вподальшому відповідач була знята з реєстрації з місця проживання у спірному житлі. Однак чинить перешкоди у користуванні його майном.

07.11.2022 ухвалою судді відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження ( а.с. 24).

17.01.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження.

У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені письмово, позов просила здоволити. Додатково вказала, що в квартирі відповідач залишила свої речі, предмети побуту, документи ( бухгалтерію), і не має наміру їх забирати, що створює перешкоди у повноцінному володінні майно. Вважає, що постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, свідчить про те, що така продовжує проживати у спірному житлі.

Відповідач позову не визнала, вказала, що не проживає у спірній квартирі з часу укладення шлюбу, тобто з 16.06.2022. До того часу дійсно проживала у ній, так як у квартирі, по АДРЕСА_4 . У неї є своя сім`я, дитина, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , та житло. Деякі речі у квартирі позивача, вона залишила для своєї доньки, яка там проживає.

Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно з свідоцтвом про право власності, що видане госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 17.02.2000 ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_5 ( а.с.5). Актуальних даних на підтвердження права власності, суду не надано.

За даними будинкової книжки на вказану квартиру, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у спірній квартирі, разом із донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та чоловіком ОСОБА_3 ( племінником позивача), шлюб з яким розірвано ( 6-8), що також визнається сторонами.

Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська від 09.09.2022 за №1984/64.з-в, ОСОБА_1 знята з реєстрації місця проживання на підставі заяви власника житла 09.09.2022 ( а.с. 12).

Разом з тим, згідно з довідкою вищевказаного Відділу, наданого на запит суду 18.01.2023 ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_6 ( а.с. 57, 60).

Така квартира, згідно з інформацією з реєстру прав власності з 11.03.2020 належить ОСОБА_1 на підставі права власності ( а.с. 11).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов).

Право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі ст.ст.78-80 ЦПК України, крім належності, докази мають бути допустимим, достовірними та достатніми.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

На обґрунтування позовних вимог - усунення перешкод в користуванні шляхом виселення, які на думку сторони позивача свідчать про факт проживання відповідача, у спірний квартирі, надано постанову Івано-Франківського міського суду від 23.02.2022 у справі №344/2246/22, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, та постанову від 23.02.2022 у справі №344/2248/22, якою ОСОБА_6 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

За змістом таких постанов, зі слів ОСОБА_8 зазначено, що між нею та її матір`ю існує сталий конфлікт, близько двох років і задля уникнення такого, матері потрібно змінити місце проживання.

Так, такі постанови свідчать про проживання відповідача у квартирі позивача, однак лише станом на 23.02.2022.

У той же, суд приймає до уваги той факт, що відповідач не проживає у спірній квартирі з моменту укладення шлюбу 16.06.2022 ( свідоцтво про шлюбу), ключі від квартири передала донці. Адже створила свою сім`ю, ІНФОРМАЦІЯ_4 у неї народилась дитина ( свідоцтво про народження). Має своє житло ( дані про право власності). До того часу дійсно проживала у квартирі позивача, так як у квартирі, що по АДРЕСА_4 . У спірній квартирі залишились її побутові речі, які вона залишила в користування своїй дочці.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Таким чином, стороною позивача не доведено достовірними та достатніми доказами факт проживання ОСОБА_1 , про який стверджується, у квартирі ОСОБА_2 .

Як встановлено в ході судового розгляду, фактичними підставами для подання позову є те, що квартирі позивача продовжують залишатись побутові речі ( техніка), бухгалтерська документація відповідача.

При цьому, судом роз`яснювався предмет доказування у даній справі, з огляду на підстави позову та спосіб усунення перешкод.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Крім того, у п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 зазначено, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК (ст.ст. 265 267 ЦПК України). У ній, зокрема, має бути зазначено: конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

З викладених роз`яснень, а також вимог ст. 265 ЦПК України вбачається, що резолютивна частина судового рішення має містити перелік конкретних дій, які відповідач має зробити або утриматись від їх вчинення. Вимога щодо конкретики стосується і переліку речей.

У даній справі сторона позивача не визначила, конкретного переліку речей відповідача, які знаходяться у квартирі позивача. Разом з тим, вимоги заявлені лише про зобов`язання усунути перешкоди шляхом виселення, а не звільнення квартири від зазначених речей, що належать ОСОБА_1 , з урахуванням того, що як судом вище встановлено відповідач з 16.06.2022 не проживає у спірній квартирі.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Зазначене вище узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 15.09.2021 року по справі №372/2583/18.

Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою, що по АДРЕСА_1 , шляхом виселення до задоволення не підлягають через недоведеність. Разом з тим, за встановлених судом обставин, враховуючи, що підставами для захисту своїх прав та інтересів позивач також вказував на той факт, що в спірному житлі продовжуються залишатись речі ОСОБА_1 , звернення саме з даними матеріально-правовими вимогами не забезпечать реальне поновлення прав особи. Адже, ефективним способом захисту, знову ж таким зважаючи на підстави, що визначені позивачем, можуть бути вимоги про усунення перешкод у користуванні майно шляхом звільнення квартири від конкретно зазначених речей, що належать ОСОБА_1 .

Відповідно до норми ст. 14 ЦПК України, так як у позові відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 223, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою, що по АДРЕСА_1 , шляхом виселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1

Представник позивача адвокат Черепій Надія Петрівна, адреса : вул. Лозова, 1, с. Угорники Івано-Франківськ;

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено 06.03.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.