№ 336/3572/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2023 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідач таким, що втратив право
В позові вказала, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
В квартирі крім позивача зареєстрований її неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її колишній чоловік ОСОБА_2 . Останній пішов із родини в березні 2016 року. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 21.09.2016 року за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2016 року.
15.08.2017 року позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та прийняла його прізвище ОСОБА_4 .
18.03.2016 ОСОБА_5 забрав з квартири усі належні йому речі, він не сплачує комунальні платежі, житлом не користується і не цікавиться ним, стосунки із позивачем не підтримує, де він мешкає на теперішній час їй невідомо.
Реєстрація місця проживання відповідача у належній її квартирі створює для неї перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати з комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб. Також окреслена реєстрація місця проживання створює для неї перешкоди для отримання житлових соціальних пільг, оскільки в їх розрахунок визначається сукупний дохід та кількість усіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою.
Крім того, позивач зазначає, якщо вона вирішить продати квартиру то вона як продавець зобов`язана буде повідомляти покупців про те, що в квартирі зареєстрований відповідач. Це може спровокувати відмову потенційних покупців від придбання майна.
24.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 31.10.2022 року.
31.10.2022 року підготовче судове засідання відкладено на 07.12.2022 року у зв`язку із неявкою відповідача.
07.12.2022 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 16.01.2023 року.
Позивач у судове засідання 16.01.2023 року не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення позивач не заперечує.
Відповідач відзив не надав, до суду не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації.
Суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК.
З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .
Право приватної власності ОСОБА_1 підтверджується договором купівліпродажу від 02.07.2008 року, який зареєстрований в реєстрі № 5243, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19468440 від 09.07.2008 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2016 року № 336/358216-ц пр.2/336/2087/216 було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 15.08.2017 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Згідно з актом від 20.07.2022 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з серпня 2016 року.

За ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Судом встановлено, що відповідач, будучи колишним членом родини позивача, кілька років не мешкає (а саме з серпня 2016 р.) за адресою: АДРЕСА_2 , що вказує на відсутність у нього інтересу до вказаного житла, у зв`язку з чим він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двацяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.С. Боєв

16.01.23