ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/164/23 Справа № 212/7055/21 Головуючий у першій інстанції: Ваврушак Н. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №4597, яким з позивача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягала стягненню основна заборгованість в розмірі 51901,19 гривень та 3000,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.11.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4597, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 24.05.2017 року про стягнення з позивача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором. Водночас, до визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з заробітної плати позивача було утримано на користь відповідача 42893,51 гривень. Враховуючи, що рішенням суду скасовано виконавчий напис, який був підставою для стягнення з ОСОБА_1 коштів, то відпала правова підстава для набуття відповідачем коштів, а тому відповідач зобов`язаний повернути позивачу кошти в сумі 42893,51 гривень. Тому позивач просив стягнути на його користь з АТ КБ ПриватБанк безпідставно набуті кошти у розмірі 42893,51 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті грошові кошти у розмірі 42893,51 гривні та судовий збір в сумі 908,00 гривень.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Місце проживанням позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а місцезнаходженням відповідача АТ КБ ПриватБанк є м. Дніпро по вул. Набережній Перемоги, 30. На день розгляду даної справи на території м. Кривого Рогу та м.Дніпро не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даних регіонах є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення місцевого суду, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №4597, яким з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягала стягненню заборгованість в розмірі 51901,19 грн., 3000,00 грн. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису (а.с. 5).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Приватного нотаріуса Бондар Ірини Михайлівни, третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області державний виконавець Ходикіна Владлена Василівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 24.05.2017 р. №4597, на загальну суму 54 901,19 гривень (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот одна гривня 19 копійок), щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.07.2010 року таким, що не підлягає виконанню (а.с. 8-9).

Згідно довідки філії «Дніпроліфт» ПрАТ «ВО`Стальканат-Сілур» №590 від 09.02.2021 року із заробітної плати ОСОБА_1 були проведені стягнення боргу, згідно постанови №54848436 від 20.10.2017 та виконавчого напису №4597 від 24.05.2017. З 01.04.2020 ці стягнення припинені згідно вимоги виконавця №24097 від 07.04.2020 (а.с. 10, 12).

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу зазначеної норми закону вбачається, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 24.05.2017 №4597 на загальну суму 54901,19 грн. щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.07.2010 року таким, що не підлягає виконанню, а тому перестала існувати правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів відрахованих із заробітної плати позивача за період з листопада 2017 року по березень 2020 року, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих грошових коштів.

Разом з тим, з листа Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №18.34-34/17 від 04.01.2023 вбачається, що на виконанні Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4597 від 24.05.2017, виданого ПН Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк в сумі 54901,19 грн. За період перебування виконавчого провадження із заробітної плати позивача було утримано 46689,14 грн., з яких 5892,33 було повернуто ОСОБА_1 .

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині розміру грошових коштів, стягнутих з АТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 , зменшивши з 42893,51 (згідно заявлених позовних вимог) грн. на 40796,81 грн. (46689,14 - 5892,33).

Доводи апелянта, що позивачем не доведено списання зазначеної вище суми із рахунків ОСОБА_1 - є безпідставними; факт сплати позивачем за виконавчим написом 46689,14 грн., з яких 5892,33 були повернуті ОСОБА_1 виконавцем, підтверджується зазначеним вище листом Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №18.34-34/17 від 04.01.2023.

Колегія суддів звертає увагу, що обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за відповідним кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки до стягнення з відповідача підлягає сума в розмірі 40796,81 грн., оскаржуване рішення також необхідно змінити в частині розміру стягнутого з АТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 судового збору, з 908,00 грн., на 796 (сімсот дев`яносто шість) грн. 99 коп., пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року в частині розміру стягнутих з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів змінити з 42893,51 грн. на 40796 (сорок тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 81 коп.; та в частині розміру стягнутого з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судового збору змінити з 908,00 грн. на 796 (сімсот дев`яносто шість) грн. 99 коп.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова