Провадження № 2/357/1207/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2023 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ТОВ «Євротранстелеком» - Сидорової Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», Акціонерного товариства «ГОУ ІНВЕСТ АГ», Акціонерного товариства «ГОУ ОСТ ІНВЕСТ АГ» про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», Акціонерного товариства «ГОУ ІНВЕСТ АГ», Акціонерного товариства «ГОУ ОСТ ІНВЕСТ АГ» про стягнення заборгованості за договором позики.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Солдатов А.О. звернувся із заявою про забезпечення позову, мотивуючи тим, що 23 лютого 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики № 2, відповідно до якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_3 отримав грошові кошти у розмірі 4 895 540,00 грн., що станом на дату укладення вказаного договору за офіційним курсом НБУ гривні до долара США становить 200 000,00 дол. США, строком до 20 жовтня 2021 року. 23 лютого 2020 року між позикодавцем ОСОБА_4 , боржником ОСОБА_3 , поручителем ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», поручителем АТ «ГОУ ІНВЕСТ АГ» та поручителем АТ «ГОУ ОСТ ІНВЕСТ АГ» було укладено Договір поруки № 2, відповідно до п. 1.1. якого Поручитель ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», АТ «ГОУ ІНВЕСТ АГ» та АТ «ГОУ ОСТ ІНВЕСТ АГ» поручилися перед Кредитором ОСОБА_4 за виконання обов`язку ОСОБА_3 , щодо виконання останнім його зобов`язань за Договором позики № 2 від 23 лютого 2020 року. 20 травня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 2-Ц від 20 травня 2021 року, відповідно до п.1 якого первісний кредитор ОСОБА_4 відступає новому кредитору ОСОБА_1 право грошової вимоги, належне первісному кредитору у відповідності до договору позики № 2 від 23 лютого 2020 року. 21 жовтня 2021 року позивачем було вручено боржнику та поручителям претензії з вимогами повного погашення заборгованості, які станом на день подачі цього позову залишились без задоволення. Оскільки на даний час відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання за договором позики в повному обсязі, заявник вважає, що є необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», так як наявні у відповідача на рахунках грошові кошти є активом, що легко може зникнути з банківських рахунків, що в свою чергу не гарантуватиме поновлення порушеного права позивача у випадку задоволення майбутнього позову. А тому, заявник просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках НОМЕР_1 в AT КБ «ПриватБанк», IBAN НОМЕР_2 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», IBAN НОМЕР_3 (UAH), (USD), (EUR), (RUB), (PLN), НОМЕР_4 (UAH) в AT «ПРОЕРЕДИТ БАНК» та належать ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» та зупинити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» (), за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати; а також накласти арешт на грошові кошти, які будуть знайдені на рахунках (поточні, вкладні (депозитні)) у всіх банківських установах України, на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 .

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Солдатов А.О. заяву про забезпечення позову підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Євротранстелеком» - адвокат Сидорова Ю.В. проти задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову заперечувала, посилаючись на те, що наразі відповідачем оскаржується дійсність договорів поруки та довіреності від ТОВ «Євротранстелеком», копії яких додано позивачем до матеріалів даної справи.

Інші учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, до подання позовної заяви, або у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

При прийнятті рішення про вжиття заходів забезпечення позову суди мають надати правильну правову оцінку підставам застосування цих заходів.

Забезпечення позову є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі ст. 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Законодавець таким чином дає особам, які беруть участь у справі, можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

На переконання суду у поданій заяві про забезпечення позову не наведено достатніх підстав вважати, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені. Окрім того, заявником не обґрунтовано, яким чином вжиття судом заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на вказане майно, забезпечить реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд враховує предмет спору, співмірність вимог позивача з заявленими ним заходами забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно може зникнути, зменшитись, погіршитись або може бути відчуженим.

Зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що спір стосується солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики №2 від 23 лютого 2020 року, розмір якої розраховано позивачем у сумі 10 386 745,96 грн.

Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості в солідарному порядку з чотирьох відповідачів, позивач просить застосувати заходи забезпечення лише щодо ТОВ «Євротранстелеком» та ОСОБА_3 без жодного обґрунтування.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створить перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (Висновок Верховного Суду у постанові від 07 червня 2022 року у справі №127/25378/21).

Отже, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати позивач, заявленим позовним вимогам, а також оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду, суд вважає, що заходи забезпечення позову, обрані позивачем, є неспівмірним з вимогами позовної заяви та позивачем заявлено недостатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Солдатова Андрія Олександровича про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б. І. Кошель