Справа № 534/1629/22
Провадження № 2/534/906/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді: Солохи О.В.

за участі секретаря судового засідання Гончар С.Т.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття .

Заявлені вимоги мотивує тим, що має з відповідачем спільну неповнолітню доньку, яка проживає разом із позивачкою. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає.

Ухвалою суду від 11.01.2023 провадження у справі відкрито з призначенням справи до судового розгляду без виклику сторін (а.с.20).

Відповідач у відповідності до ст.278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін не надав.

Тому, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 29.10.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 349 (а.с.13).

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджуються наданою суду копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Згідно довідки № 5271 від 08.12.2022 наданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Суд наголошує, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства», роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Зазначене кореспондується із нормами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно із якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, нормами Сімейного законодавства України презюмується рівність обов`язків обох батьків з утримання дитини до досягнення повноліття, при цьому способи виконання батьками такого обов`язку можуть визначатись як за домовленістю, так і судом за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Тобто, законодавцем право на отримання аліментів пов`язано саме із проживанням дитини з одним із батьків, а також фактом прийняття участі в утриманні дитини.

Доказами у цивільному процесі, згідно із ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Суд зазначає, шо як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У силу вимог ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.

Аліменти стягувати щомісячно, починаючи з 09.12.2022 до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне ім`я позивачки: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В. Солоха