Справа № 156/293/22
Номер провадження: 6/156/1/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2023 року Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Салатюк Г.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі Волинської області заяви стягувачки ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа (судового наказу),

ВСТАНОВИВ:

04.01.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа (судового наказу).

Стягувачка зазначила, що за її заявою суддею Іваничівського районного суду Волинської області 14.06.2022 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2022 і до повноліття дитини (справа № 156/293/22). За твердженнями стягувачки, оригінал виконавчого документа було втрачено, ОСОБА_1 просить видати їй дублікат судового наказу для подальшого пред`явлення до органу державної виконавчої служби.

18.01.2023 до суду надійшло клопотання адвоката Колодійчук Н.В., яка діє від імені та в інтересах стягувачки ОСОБА_1 (на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1618 від 21.03.2017, виданого Радою адвокатів Полтавської області; ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1120856 від 10.01.2023), про залишення без розгляду заяви стягувачки щодо видачі дубліката судового наказу.

Згідно з п.17.4.) п.1 розд. «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII) в разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК; у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положення ЦПК України в чинній на теперішній час редакції докладно не регулюють процедуру видачі дубліката судового наказу за заявою учасника виконавчого провадження (стягувача), судовий розгляд заяви стягувачки ОСОБА_1 не було розпочато, суд вважає за можливе застосувати за аналогією закону положення п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 щодо видачі дубліката виконавчого документа.

Керуючись ст.10,13,257,431,446 ЦПК України, п/п. 17.4) п.1 розд. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII), суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу від 14.06.2022 у справі № 156/293/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя А. Є. Бєлоусов