Провадження № 2/344/707/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

з участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача 1- адвоката Боднарук С.І.,

відповідача 2- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Головного сервісного центу МВС про зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить зобов`язати ОСОБА_3 провести у належному порядку перереєстрацію права власності на отриманий автомобіль ВАЗ 21063, 1991 р.в., д.н. НОМЕР_1 на протязі одного місяця з дня набрання рішення законної сили; зобов`язати ТСЦ 2641 внести зміни в автоматизованій системі обліку транспортних засобів по реєстраційним документах обліку транспортних засобів, у якому зазначити власником автомобіля ВАЗ 21063, 1991 р.в., д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Визначити порядок його виконання та вжити заходів для забезпечення його виконання.

В обґрунтування позову зазначено, що з 25.08.2004 в користуванні позивача перебував автомобіль ВАЗ 21063, 1991 р.в., д.н. НОМЕР_1 , який був зареєстрований в органах ДАІ на його ( позивача) ім`я.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.11.2014, яке набрало законної сили 08.12.2014, зазначений автомобіль витребувано у ОСОБА_1 , зобов`язано передати такий разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу- ОСОБА_3 .

На виконання судових рішень та постанови державної виконавчої служби Івано-Франківського МУЮ спірний автомобіль 04.09.2015 були передані ним - ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним актом та постановою про закінчення виконавчого провадження від 07.09.2015, які долучені до позовної заяви. А тому позивач втратив право власності на автомобіль, а ОСОБА_3 набула, і є повноправним власником. Автомобіль знаходиться у її користуванні.

Вказане є підставою для внесення змін до реєстраційних документів обліку транспортних засобів на зазначений автомобіль.

З метою приведення у відповідність облік транспортних засобів фактичним обставинам по зазначеному автомобілю 14.07.2016, 26.04.2017, 04.01.2018, 20.09.2022, він звертався в Територіальний центр МВС №2641 з проханням внести зміни до реєстраційних документів транспортних засобів.

Однак на такі звернення, отримав відповідь, що перереєстрацію вказаного автомобіля провести неможливо, так як власник не звернувся із заявою про вчинення відповідного правочину.

Таким чином, відповідно до бази ТСЦ МВС №2641, позивач є власником зазначеного автомобіля, який фактичного у нього відсутній і йому не належить.

Оскільки вказані факти підтверджують про припинення його майнових прав на вказаний автомобіль, просить розглянути дане питання та врегулювати його відповідно до фактичних обставин справи та норм чинного законодавства.

04.10.2022 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

25.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду у зв`язку з усуненням недоліків, відкрито загальне позовне провадження.

09.01.2023 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив. У позові просила відмовити, зокрема з тих підстав, що позивач передав не спірний автомобіль, а лише залишки від автомобіля. В автомобілі були відсутні : двигун внутрішнього згоряння, акумуляторна батарея, система запалювання, переднє праве сидіння, заднє сидіння, генератор, коробка передач. Таким чином автомобіль був переданий у неробочому стані з відсутністю основних елементів автомобіля, в тому числі двигуна внутрішнього згоряння. Таке підтверджується актом державного виконавця.

Позивач мав змогу особисто зняти автомобіль з обліку згідно з рішенням суду і передати відповідно до чинного на той час законодавства, а оскільки цього не здійснив, передавши лише купу металобрухту, то відповідно надав лише право користування, позбавивши її ( відповідача) зняти з обліку, так як без основних елементів це зробити неможливо. Коштів на ремонт автомобіля на той час не було. Повноцінно користуватись таким вона не мала змоги.

Твердження позивача про те, що відповідач набула право власності на автомобіль є хибним і таким, що не доведено. Також вона не є повноправним власником автомобіля, так як позивач не переоформлював право власності на відповідача в установленому законом порядку.

Разом з тим, звертає увагу, що автомобіль ОСОБА_1 було передано 04.09.2015, отже строк позовної давності за вказаним позовом вийшов ще 04.09.2018, відтак заявляє про застосування строку позовної давності ( а.с. 47-49).

18.01.2023 від регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано- Франківській області надійшов відзив, у позові просять відмовити ( ас. 57-64, 66-73).

07.02.2023- ухвалою суду в якості співвідповідача до участі в справі залучено Головний сервісний центр МВС.

16.02.2023 від відповідача Головного сервісного центру МВС надійшов відзив ( а.с. 108-114). У позові просять відмовити, зокрема із тих підстав, що відповідно до матеріалів справи, а саме долученого позивачем акту державного виконавця від 04.09.2015, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль витребувано та передано стягувачу без системи внутрішнього згоряння ( двигуна). Відповідно здійснити перереєстрацію автомобіля на ОСОБА_3 на підставі рішення суду про визнання права власності на автомобіль не є можливим з технічних причин. Державна реєстрація ( перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після проведення експертного дослідження працівниками Експертної служби МВС або інших спеціалізованих установ. Державна реєстрація ( переєстрація), зняття з обліку розукомплектованих транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, не допускається. Розукомплектованими вважаються транспортні засоби, у яких відсутня одна або більше складових частин, що мають ідентифікаційний номер кузова ( кузов, шасі, рама, двигун ( п. 9 Порядку №1388).

В межах дискреції ТСЦ МВС №2641, позивач отримав інформацію про застосування правової норми - його обставинам.

01.03.2023 ухвалою суду провадження у частині вимог до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано- Франківській області закрито.

У вступному слові позивач позовні вимоги підтримав, зокрема, з мотивів, що викладені письмово. Позов просив задоволити. Додатково вказав, що відповідачі фактично перекручують обставини, адже, він не просить перереєстрації власності, ним заявлено вимоги про внесення відповідних змін щодо власника, яким він вже не є. Неможливість перереєстрації транспортного засобу через некомплектність такого, не є предметом розгляду. Разом з тим, просив відмовити у застосуванні строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Боднарук С.І. проти позову заперечила, зокрема з обставин, що викладені у відзиві. Просила застосувати позовну давність. Разом з тим, вважає, що права власності на автомобіль її довірителька не набула через розкомплектованість такого.

Представник відповідача Головного сервісного центу МВС Гриньків І.М. проти позову заперечив з мотивів, що викладені у відзиві. Додав, що будь які дії з приводу перереєстрації транспортного засобу у автоматизованій системі обліку, який неможливо ідентифікувати, зокрема враховуючи, що такий передано без двигуна, провести неможливо. До прикладу даний автомобіль можна зняти з обліку у зв`язку з його вибракуванням на підставі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.11.2014 у справі №344/7249/14-ц, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Ухвалено витребувати у ОСОБА_1 та передати ОСОБА_3 , автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль. Рішення набрало законної сили 08.12.2014. Зокрема з тих підстав, що згідно рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2013 року за позивачкою ОСОБА_3 визнано та передано їй у власність автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 11 413 грн. та інше майно ( а.с. 76).

Згідно з актом державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Ткаченко Н.Д., 04.09.2015 при примусовому виконанні виконавчого листа №344/7249/2014, виданого 05.05.2015, на виконання вищевказаного рішення, витребувано та передано ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з., а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на такий. При передачі встановлено, що в автомобілі відсутній двигун внутрішнього згоряння, акумуляторна батарея, переднє праве сидіння, заднє сидіння; радіатор та стартер знаходяться в багажнику. Генератор, коробка передач, кардан - відсутні, ключі знаходяться в машині. Такий підписано стягувачем ОСОБА_4 згідно довіреності, боржником ОСОБА_1 , понятим ОСОБА_5 ( а.с. 14).

07.09.2015 державним виконавцем складено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для прийняття такої вказано вищезазначений акт ( а.с. 7).

24.09.2022 за №31/1/С-421-30п регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Івано-Франківській області ( ТСЦ МВС №2641), на звернення ОСОБА_6 щодо перереєстрації автомобіля на ОСОБА_3 надано відповідь про те, що державна реєстрація ( перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або через уповноважених представників, що підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, оформлення транспортних засобів, відповідність конструкцій транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, як підставою для внесення змін до реєстраційних документів ( 8 Порядку 1388). Документами, що підтверджують правомірність набуття, зокрема за рішенням суду, між іншого із зазначенням ідентифікаційних номерів та складових частин ( п. 11 Порядку 1388). Відтак перереєструвати автомобіль на ОСОБА_3 без дотримання зазначених вище вимог не представляється можливим ( а.с.15-16).

Сторони визнали, що за ОСОБА_1 продовжує бути зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 .

В усних поясненнях ОСОБА_1 , наданих суду вказав, що після рішення суду, за яким було витребувано автомобіль, виникла необхідність у проведенні ремонту автомобіля і він розібрав такий. Разом з тим, згідно акту державного виконавця Саприка Г.С. погодилась прийняти автомобіль у вже зазначеному вигляді.

Вказуючи на ряд звернень до відповідача РСЦ МВС з метою зняття з обліку автомобіля, позивач суду, такі не надав, окрім вищезазначеної відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області.

Так, пункт 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, N 1388 ( надалі Порядок), передбачає, що на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків (редакція, чинна на час виникнення спірних правовідносин, такі положення також закріплено і в редакції чинній на час розгляду справи)

Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів ( п.7 Порядку).

Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку розукомплектованих транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, не допускається. Розукомплектованими вважаються транспортні засоби, в яких відсутня одна або більше складових частин, що мають ідентифікаційний номер (кузов, шасі, рама, двигун) ( п.9 Порядку).

Державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності) з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку ( п.11 Порядку в редакції від 17.01.2014)

Державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності) ( п.11 Порядку в чинній редакції).

Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів (крім випадків, визначених цим пунктом) здійснюються після проведення експертного дослідження працівниками Експертної служби МВС або інших державних спеціалізованих установ, що провадять судово-експертну діяльність, які мають присвоєну в установленому Законом України Про судову експертизу порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями (далі - фахівці, які проводять експертне дослідження транспортних засобів та реєстраційних документів) ( п. 15 Порядку)

Зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх розгляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду ( п. 40 в редакції від 17.01.2014).

Так, зняття з обліку транспортних засобів (крім вибракування транспортного засобу в цілому) проводиться в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця чи рішення суду та за умови проведення експертного дослідження фахівцями, які проводять експертне дослідження транспортних засобів та реєстраційних документів і внесення відповідних відомостей, що містяться у висновку експертного дослідження, до Єдиного державного реєстру транспортних засобів з урахуванням вимог пункту 15 цього Порядку (40 в редакції чинній на день розгляду справи).

Відповідно, як встановлено, після набрання рішенням суду законної сили про витребування автомобіля, ОСОБА_3 протягом 10 днів, не мала можливості такий перереєструвати на себе, адже за актом державного виконавця, автомобіль був переданий лише 04.09.2015 розукомплектований позивачем автомобіль.

Сам позивач, також подавав заяви про перереєстрацію автомобіля, вказуючи, що він вже не був власником і вважав за необхідне передати такий в порядку виконання рішення суду.

Пропозицію щодо вирішення спору в добровільному порядку, зокрема зняття з обліку транспортний засіб шляхом його вибракування ( п. 45 Порядку), стороною позивача підтримано не було.

Згідно з Положенням про ГСЦ МВС,що затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1393 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 листопада 2018 року № 955 таке здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через РСЦ МВС. До повноважень, зокрема входять : забезпечення державного обліку зареєстрованих транспортних засобів, забезпечення організацію та здійснення контролю за реєстрацією, перереєстрацією та зняттям з обліку транспортних засобів.

Основними функціями РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області є державна реєстрація ( перереєстрація), зняття з обліку, зокрема автомобілів.

Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку призначених для експлуатації на вулично-шляховій мережі загального користування транспортних засобів усіх типів здійснюють територіальні сервісні центри МВС у Івано-Франківській області, як структурні підрозділи територіального органу МВС Регіонального сервісного центру МВС у Івано-Франківській області.

Таким чином, регіональні сервісні центри проводять комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку транспортних засобів.

Разом з тим, ОСОБА_1 пред`явивши позов до відповідача ГСЦ МВС, що зумовлений фактичним припиненням права власності на автомобіль шляхом зобов`язання РСЦ МВС внести відомості в автоматизовану систему обліку про зміну власника на транспортний засіб, хоча сервісний центр проводить державну реєстрацію (перереєстрацію) та зняття з обліку транспортних засобів з обов`язковим дотриманням процедури, що передбачена Порядком.

Відтак, суд дійшов, що між позивачем і відповідачем ГСЦ МВС не існує будь-яких цивільно-правових відносин, а тому сервісний центр не може бути особою, яка порушує або оспорює право позивача пов`язане з припиненням права власності транспортний засіб.

Крім того, ОСОБА_1 у випадку незгоди з діями працівників сервісного центру з приводу дій чи бездіяльності щодо перереєстрації транспортного засобу, не позбавлений можливості звернутися в суд з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, оскільки законом, передбачений чітко встановлений Порядок щодо переходу права власності, зміни власника, тобто перереєстрацію транспортного засобу, враховуючи з поміж іншого також і дискреційні повноваження ГСУ МВС.

Разом з тим, позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_3 своїми діями чи бездіяльністю порушила його право щодо припинення права власності на автомобіль за встановлених судом обставин - автомобіль був переданий у розібраному стані, без двигуна. Враховуючи, що розукомплектованими вважаються транспортні засоби, у яких відсутня одна або більше складових частин, що мають ідентифікаційний номер кузова ( кузов, шасі, рама, двигун ( п. 9 Порядку). Вказане у свою чергу позбавило відповідача здійснити дії пов`язані з його перереєстрацією.

При цьому, судом роз`яснювалась можливість проведення огляду спірного автомобіля, призначення експертизи на предмет дослідження технічного стану.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Так, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або не настання певної події.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд у Постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Отже, за наслідками розгляду справи позивачем не доведено, а судом не встановлено порушення прав позивача з боку відповідачів за встановлених судом обставин та за вказаних позивачем підстав, меж заявлених позовних вимог та визначеного ним способу захисту, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Окрім цього, суд, беручи до уваги покликання представника відповідача про застосування строку позовної давності, зазначає наступне:

Згідно вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Разом з тим, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, заявлених позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, про які повідомив позивач. Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.

Враховуючи вищенаведене, те, що суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, то суд не вирішує питання про застосування позовної давності.

Вирішуючи питання судових витрат, позивач звільнений від сплати судового збору, у позові відмовлено, такі слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 223, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Головного сервісного центу МВС про зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 : адреса : АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1 : ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача адвокат Боднарук Світлана Іванівна, РНОКПП - невідомо, адреса: вул. Софіївка, 7, м. Івано-Франківськ;

Представник відповідача 2 : Гриньків Іван Михайлович, Головний сервісний центр МВС, ідентифікаційний код юридичної особи : 40109173, адреса : вул. Лук`янівська,62, м. Київ, 04071.

Повне рішення складено 06.03.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.