Справа № 203/122/23
Провадження № 2/0203/588/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 січня 2023 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2/0203/588/2023 позовну заяву ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2023 року позивач, звернувшись у встановленому порядку за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 19 лютого 2023 року, вперше подав до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська цю заяву, пред`являючи позов до ОСОБА_1 на предмет розірвання шлюбу, з підстав того, що у подружжя не склалось сімейне життя, вони мають різні погляди на поняття шлюбу та сім`ї, їх погляди у спільному житті не співпадають, внаслідок чого подружжя спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного, а тому шлюб має лише формальний характер.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку що позовну заяву слід повернути, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, позовна заява повинна бути підписана або безпосередньо позивачем, або його представником, із зазначенням хто саме підписав позовну заяву. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява від 02 січня 2022 року не підписана позивачем.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, оскільки позовна заява не підписана позивачем, суддя вважає за необхідне повернути її позивачу.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вищевказаних недоліків, позивач має право повторного звернення до суду з цією заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 48, 258-261, 294, 317 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання). Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Колесніченко