ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/8765/20 Номер провадження 22-ц/814/1574/23Головуючий у 1-й інстанції Поліщук Т.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

16 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 15 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зем-Стройком» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки проведення остаточного розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Зем-Стройком» та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 69905,00 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7281,77 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що вона перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Зем-Стройком», працюючи на посаді інженера-землевпорядника. Починаючи з квітня 2019 року товариство припинило виплачувати їй заробітну плату, що підтверджується банківською випискою Акціонерного товариства «Універсал Банк» по зарплатному рахунку. Станом на 27 березня 2020 року відповідач має заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу в розмірі 69 905,00 грн. Зазначає, що з 07 квітня 2020 року вона не працює у ТОВ «Зем-Стройком», оскільки направила роботодавцю заяву про звільнення за згодою сторін.

Зазначала, що її середній заробіток за період з червня 2018 року по березень 2019 року включно складає 5 825,42 грн, а станом на 14 травня 2020 року строк затримки розрахунку при звільненні становить 1 місяць і 9 днів.

Таким чином, на підставі частини першої статті 117 КЗпП України з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 7 281,77 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 січня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов ОСОБА_2 є недоведеним, оскільки позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Суду не надано копій наказу про звільнення позивача та трудової книжки, отже докази припинення трудових стосунків позивача з ТОВ «Зем-Стройком» відсутні. Тому, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до статті 117 КЗпП України є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Довідка з банківської установи по картковому рахунку та індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування не містять достатніх даних про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2019 року по березень 2020 року в розмірі 69 905,00 грн, а тому позовна вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі також не підлягає задоволенню.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 24 червня 2021 року, від 11 жовтня 2021 року задоволені клопотання ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про витребування доказів, а саме належним чином завірені копії наказу про звільнення та трудової книжки ОСОБА_2 ; витяг із штатного розпису ТОВ «Зем-Стройком» та табель робочого часу; довідку про розрахунок з ОСОБА_2 при звільненні, наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі.

Однак, станом на 09 грудня 2021 року ТОВ «Зем-Стройком» вимоги жодної з ухвал про витребування доказів не виконало.

09 грудня 2021 року в судовому засіданні Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 заявила повторне клопотання про витребування у ТОВ «Зем-Стройком» належним чином завірених копій документів, необхідних для розгляду справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року повторне клопотання ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про витребування доказів, а саме належним чином завірені копії наказу про звільнення та трудової книжки ОСОБА_2 ; витяг із штатного розпису ТОВ «Зем-Стройком» та табель робочого часу; довідку про розрахунок з ОСОБА_2 при звільненні, наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05 серпня 2022 року, для розгляду вказаної справи визначено склад суду, а саме: суддя-доповідач Хіль Л.М., судді учасники колегії: Пилипчук Л.І., Триголов В.М.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 січня 2023 року прийнято до свого провадження справу та призначено апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 січня 2021 року до розгляду на 15.03.20223 року на 10 год. 40 хв.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвала Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року про витребування доказів не виконана.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 УПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 УПК України).

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Нормами статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З аналізу норм КЗпП у взаємозв`язку з нормами ЦПК України вбачається, що тягар доказування у трудових спорах покладається саме на роботодавця.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Відсутність в матеріалах справи доказів щодо періоду трудових стосунків ОСОБА_2 з ТОВ «Зем-Стройком», штатного розпису та табелю робочого часу товариства, розміру заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_2 , позбавляє суд апеляційної інстанції з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що необхідно витребувати у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Зем-Стройком» докази, а саме належним чином завірені копії наказу про звільнення та трудової книжки ОСОБА_2 ; витяг із штатного розпису ТОВ «Зем-Стройком» та табель робочого часу; довідку про розрахунок з ОСОБА_2 при звільненні, наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі.

Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Види заходів процесуального примусу викладені в статті 144 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 144 ЦПК України заходами процесуальногопримусу є: 1)попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (частина друга статті 144 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Частиною другою статті 148 ЦПК України передбачено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що Харківьським апеляційним судом неодноразово було постановлено ухвалу про витребування доказів у ТОВ «Зем-Стройком», проте зазначені ухвали виконані не були.

Апеляціний суд вважає за необхідне роз`яснити ТОВ «Зем-Стройком», що у разі подальшого ухилення від виконання вимог ухвали про витребування доказів, до відповідача будуть застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 44, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 79, ч. 1 ст. 80, ст. ст. 81, 84, 89, 144, 148, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зем-Стройком» належним чином завірені копії наказу про звільнення та трудової книжки ОСОБА_2 ; витяг із штатного розпису Товариства з обмеженою відповідальністю «Зем-Стройком» та табель робочого часу; довідку про розрахунок з ОСОБА_2 при звільненні, наявність чи відсутність заборгованості по заробітній платі.

Встановити строк виконання в один місяць з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Зем-Стройком», що у разі подальшого ухилення від виконання вимог ухвали про витребування доказів, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зем-Стройком» будуть застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя Л. М. Хіль

Судді: Л.І. Пилипчук

В.М. Триголов