Провадження № 22-ц/801/377/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 рокуСправа № 127/21387/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Якименко М. М., Берегового О. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 12 грудня 2022 року в м. Вінниці суддею цього суду Шаміною Ю.А., дата складання його повного тексту не відома,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 11 липня 2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 підписом у анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобов`язаний погашати заборгованість за кредитним договором та заборгованість за відсотками за використання кредитних коштів. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.1.6.1, 1.6.2 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 15 серпня 2022 року має заборгованість перед позивачем в сумі 25 593,69 грн., яка складається з: 19 957,90 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 5 635,79 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками.

Пославшись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказану суму заборгованості.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2012 року, а саме заборгованість по тілу кредиту в розмірі 9 117,25 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат щодо судового збору.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині вимог, у задоволені яких відмовлено, тому, з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, в іншій його частині апеляційним судом не перевіряється.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду в оскаржуваній частині цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 38). ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що він ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, зобов`язується виконувати ці Умови та Правила і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «Приват Банк» www.privatbank.ua.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, зокрема надав відповідачу банківську картку, на яку було нараховано кредитні кошти.

Згідно з проведеним позивачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 11 липня 2012 року, укладеним між ПАТ КБ «Приват Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 15 серпня 2022 року вона становить 25 593,69 грн. та складається з: 19 957,90 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 5 635,79 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками. (а.с. 11-21).

З виписки по рахунку за період з 11 липня 2012 року до 01 лютого 2022 року видно, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами банку, здійснював оплату ними, знімав та перераховував кошти, а також частково погашав заборгованість. Останнє погашення було здійснено 26 липня 2021 року шляхом поповнення готівкою своєї картки (а. с. 22-35).

З довідки АТ КБ «Приват Банк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається зміна кредитного ліміту, а саме встановлення його банком 11 липня 2012 року в розмірі 300 грн., поступове збільшення по 27 листопада 2019 року до 25 000 грн. та потім поступове зменшення по 08 лютого 2021 року до 21 659,75 грн. Станом на 23 лютого 2021 року кредитний ліміт встановлено 0 грн. (а. с. 36).

Умовами та Правилами банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг, встановлено, що для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає картки, їх вид та строк дії визначено у анкеті-заяві та в Пам`ятці клієнта, підписанням якої клієнт та банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою заключення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «відмітки банку» анкети-заяви. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, одночасно, передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору (а. с. 42-65).

Згідно статуту АТ КБ «Приват Банк» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року № 594 АТ КБ «Приват Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк» (а. с. 75-76).

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором б/н від 11 липня 2012 року, з умовами якого він погодився, підписавши анкету-заяву.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/564/18, доказами які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій.

Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

АТ КБ «Приват Банк», звертаючись до суду з позовом, надало анкету-заяву від 11 липня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приват Банк», підписану ОСОБА_1 , витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приват Банк», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms, виписку про рух коштів по рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості, з яких слідує, що відповідач активно користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість, а тому є достатні підстави для висновку про доведеність факту отримання та використання відповідачем встановленого кредитного ліміту та про те, що сторонами в письмовому вигляді погодили розмір відсотків.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять інформації, в тому числі анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, про те, який саме вид картки видано відповідачу, оскільки із вказаної анкети-заяви чітко видно, що ОСОБА_1 була видана платіжна картка «Універсальна», про що у спеціальному полі він власноручно поставив відмітку.

Апеляційний суд вважає, що позивачем повністю доведено належними та допустимими доказами позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному у ст. 13 ЦПК України саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому ОСОБА_1 міг би викласти свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, не скористався. Відповідачем не оспорювався факт отримання ним кредитних коштів, а також розмір заборгованості. Відтак, підстав у суду першої інстанції застосовувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, не було, як і не було підстав вважати, що відповідач не був ознайомлений з умовами кредитування, у тому числі і з розміром відсоткової ставки.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

За таких обставин, оскільки кредитні кошти використовувались відповідачем під час здійснення операцій з використанням відповідної банківської картки, з умовами щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами він погодився, проте фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приват Банк» не повернув, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 843,65 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 5 635,79 грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Частиною 1, 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин, у зв`язку з задоволенням позовних вимог та задоволенням вимог апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 141, п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає за необхідне збільшити розмір судового збору, стягнутого з відповідача на користь позивача за подачу останнім позовної заяви з 1 133,01 грн. до 2 481,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 721,50 грн., сплачений за подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» задовольнити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року в частині відмови у стягненні заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 843,65 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 5 635,79 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким такі позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» (код ЄДРПОУ - 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 11 липня 2012 року в розмірі 16 479, 44 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 843,65 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 5 635,79 грн.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області 12 грудня 2022 року в частині стягнення судових витрат змінити, збільшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (код ЄДРПОУ - 14360570) судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви з 1 133,01 грн. до 2 481,00 грн.

В іншій частині залишити оскаржуване рішення без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» (код ЄДРПОУ - 14360570) судовий збір за подання апеляційної скарги розмірі 3 721,50 грн.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : М. М. Якименко

О. Ю. Береговий