Справа №127/955/23
Провадження № 2/127/82/23
УХВАЛА

18 січня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання правочину дійсним, виділ частини земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини,на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом із поданням до суду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під порушенням цивільного права слід розуміти наслідок протиправної поведінки контрагента (правопорушника), діями якого завдано шкоду суб`єктивним правам та інтересам правомочної сторони.

Наразі, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду із даною позовною заявою просить: визнати правочин - біржевого контракту купівлі-продажу 21/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що складається з приміщень: прихожа - під індексом 7-1, санвузол - 7-2, кімнати 7-3, 7, 4, кухня УП, кладова УШ загальною площею 44,0 кв.м., житловою - 29,4 кв.м. в житловому будинку під літ. « Б», сарай Д1, погріб п/Д1 за адресою: АДРЕСА_1 , який укладено між позивачем та ОСОБА_2 Українською біржою нерухомості Вінницький філіал від 20.03.1996, та зареєстрований в Вінницькому МБТІ 05.04.1996 за №893 - дійсним; виділити в натурі 21/100 частину земельної ділянки з земельної ділянки загальною площею 914 кв.м. біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 відповідно до варіанту, який надасть експерт судово-земельно-технічної експертизи.

Натомість позивачем не зазначено жодних обставин щодо порушенння, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів за захистом яких звертається позивач шляхом визнання біржевого контракту про купівлю-продаж нерухомості дійсним, що могло б вказувати на наявність спору про право.

Слід звернути увагу, заявляючи вимогу про виділ в натурі земельної ділянки позивач в обґрунтуванні позовних вимог посилається на необхідність визначення варіантів користування земельною ділянкою, що є різними по суті способами захисту прав, відтак у частині вимог про виділ в натурі земельної ділянки позовна заява не містить жодних обґрунтувань із зазначенням доказів на підтвердження цього.

Разом з тим, позивач не зазначає про правовий режим спірної земельної ділянки та не надає докази, що вказана земельна ділянка є окремим об`єктом цивільного права.

Слід наголосити позивачу, що формування земельної ділянки як об`єкта цивільного права здійснюється в порядку визначеному чинним земельним законодавством.

Крім того, позивач, визначаючи такий спосіб захисту своїх прав як виділ земельної ділянки, не звернув увагу, що виділ може бути здійснений між власниками земельної ділянки. Натомість доказів про набуття права власності на земельну ділянку як позивача, так і інших учасників до суду не надано.

Слід звернути увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц дійшла висновку, які, в тому числі, стосуються завдань цивільного судочинства як процесу, що направлений на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зокрема відмічено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Відтак, позивачу необхідно вказати обставини порушення його прав, уточнити зміст вимог в залежності від очікуваних наслідків розв`язання спору, зазначивши обраний позивачем спосіб захисту прав та інтересів, у тому числі визначивши зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, із посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову.

Так, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також з позовної заяви та матеріалів доданих до неї не вбачається підстав, які могли б звільнити позивача від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як слідує із позовної заяви позивачем заявлено дві позові вимоги майнового характеру.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Аналогічні роз`яснення містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10, де додатково зазначено, що судовий збір в залежності від характеру заявленої вимоги сплачується окремо за кожною із таких вимог або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але неменше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн ) не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн); ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн).

Водночас, всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено у позовній заяві ціни позову.

У той же час, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Крім того, у ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Натомість до позовної заяви позивачем не додано жодних доказів щодо дійсної вартості 21/100 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Короленка, 23, м. Вінниця, на момент пред`явлення позову, тому суд позбавлений можливості зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, позивачу слід надати докази на підтвердження реальної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та виходячи з цього сплатити судовий збір згідно з вимогами наведеного законодавства України, а у випадку, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо, судовий збір попередньо визначається судом у сумі 13420,00 грн,

Отже, позивачу згідно заявлених нею позовних вимог слід сплатити судовий збір у загальному розмірі 14493,60 грн (13420,00 грн +1073,60 грн) та надати суду оригінал відповідного документа, що підтверджує сплату судового збору. При цьому, в разі зміни способу захисту позовних вимог позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі та порядку відповідно до ставок виходячи з характеру заявлених позовних вимог.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Крім того, відповідно до ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно із ч. 4 та 5 ст. 53 ЦПК України у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

В порушення вищезазначених норм позивачем не подано заяву про залучення до участі у справі у якості третіх осіб Вінницької міської ради та Української біржі нерухомості Вінницький філіал «Центр» із зазначення правових підставах їх залучення.

Крім того, згідно із п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, всупереч вказаним вимогам позивачем не зазначено адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти третіх осіб.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак всупереч положенням ч. 1 ст. 177 ЦПК України додані до позовної заяви копії позовних заяв у примірниках для інших учасників справи мають відмінне текстове наповнення від примірника позовної заяви поданого до суду. До того ж, до копій позовних заяв в примірниках для учасників справи копії документів надано не у повному обсязі, тобто не всі, що додані до позовної заяви в примірнику для суду, зокрема відсутні копії заяви про витребування інвентаризаційної справи та заяви про проведення експертизи.

Таким чином, позивачу слід надати копії засвідчених належним чином документів, що додаються до позовної заяви, у повному обсязі, в примірнику для інших учасників справи.

При цьому, слід звернути увагу позивача на вимоги ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України щодо засвідчення належним чином копій письмових доказів з оригіналів, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання правочину дійсним, виділ частини земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна