Справа № 359/962/21 Головуючий 1 інстанція- Журавський В.В.
Провадження № 22-ц/824/1565/2023 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 березня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 02 жовтня 2018 року між банком і відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, який включає анкету-заяву позичальника, «Умови та правила надання банківських послуг», «Паспорт споживчого кредиту», а також «Тарифи банку». Згідно вказаного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 400000 грн. із сплатою 37,2 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за його користування.

Вказував, що за умовами кредитного договору позичальник мав своєчасно повертати кредит та проценти платежами, однак не виконує цих обов`язків, має прострочену заборгованість, яка станом на 15 листопада 2020 року становить 492429,87 грн., з яких тіло кредиту - 404451,20 грн., проценти - 87978,67 грн.Посилаючись на ст.ст.1050, 1054 ЦК України та умови кредитного договору, просив стягнути із відповідача на користь банку заборгованість за кредитом у розмірі 492429,87 грн. та судові витрати.

У лютому 2022 року АТ КБ «Приватбанк» подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 борг за тілом кредиту станом на 20 січня 2022 року у розмірі 372426,67 грн. До заяви додав розрахунок боргу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» борг за кредитним договором у розмірі 352426,67 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 5286,30 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника адвокатки Браславської Л.З. подав апеляційні скарги, в якій просить скасувати рішення суду

- 2 -

першої інстанції і ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь ПриватБанку борг по кредитній картці НОМЕР_1 , посилаючись на необгрунтованість судового рішення та поспішність його ухвалення судом, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Скарга мотивована тим, що 02 жовтня 2018 року відповідач отримав в банку кредитну картку НОМЕР_1 , повернення коштів за якою є предметом спору в даній справі № 359/962/21. Водночас Бориспільським міськрайонним судом розглядається справа № 359/457/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитною карткою НОМЕР_2 . У наведених у обох справах розрахунках розібратися неможливо, ці розрахунки не розиежовані, хоча це різні картки. Наданий банком на вимогу суду розрахунок прочитати неможливо, не враховані суми платежів, нараховані санкції без їх обгрунтування, а тому банк має надати до суду апеляційної інстанції новий розрахунок. З урахуванням карантину, встановленого на території України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) банком неправомірно нараховано пеню за період із 12 березня 2020 року і по теперішній час. Судом не враховано, що за період із вересня 2021 року по серпень 2022 року відповідачем сплачено борг у розмірі 140000 грн.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його позов, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 адвокатка Браславська Л.З. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати оскаржуване рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області як незаконне.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк»належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується направленою згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на його електронну адресу судовою повісткою і повідомленням про її доставлення, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково і стягуючи тіло кредиту, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач ОСОБА_1 не повернув у повному обсязі отримані ним кредитні кошти, що у свою чергу свідчить про порушення прав АТ КБ «Приватбанк» як кредитора і необхідність їх захисту шляхом стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 352426,67 грн. з урахуавнням сплачених позичальником коштів, в тому числі під час розгляду справи.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у

- 3 -

разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та заповнив і підписав анкету-заяву, на підставі якої банк надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 400000 грн., що стверджується копією анкети-заяви (а.с.20), копією паспорта відповідача (а.с.76-77).

09 жовтня 2018 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.22-23).

Згідно довідки про зміну умов кредитування, позичальнику 14 березня 2019 року встановлено кредитний ліміт 400000 грн., 15 червня 2020 року кредитний ліміт встановлено у розмірі «0» (а.с.18).

Згідно довідки відповідачу видано кредитні картки: НОМЕР_3 з терміном дії до березня 2021 року та НОМЕР_2 з терміном дії до серпня 2022 року (а.с.19).

Отже, між сторонами виникли права і обов`язки, які грунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».

Також, судом встановлено, що відповідач активував видані йому платіжні картки за допомогою коду, активно використовував як кредитні кошти, так і здійснював погашення кредиту на суми від 20000 грн. до 150000 грн. одноразово. У виписці про рух коштів по рахункучітко відображені як розмір коштів, які використовував відповідач, так і місце їх зняття або оплати, зокрема термінали та банкомати, а також магазини чи торгові організації, із зазначенням населених пунктів та вулиць, де вони розташовані. Також у виписці відображено коли і у якому розмірі відбувалося поповнення рахунку та місця (адреси) і спосіб його поповнення (а.с.11-17).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

З огляду на вимоги закону і встановлені у справі обставини, суд вірно захистив права позивача як кредитора і стягнув на його користь борг за тілом кредиту в розмірі 352426,67 грн.

При цьому суд обгрунтовано врахував не вказані в уточненому розрахунку банку кошти у сумі 20000 грн., які сплачені відповідачем на погашення боргу 07 серпня 2022 року, тобто після уточнення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що 02 жовтня 2018 року відповідач отримав в банку кредитну картку НОМЕР_1 , повернення коштів за якою є предметом спору в даній справі № 359/962/21, водночас Бориспільським міськрайонним судом розглядається справа № 359/457/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитною карткою НОМЕР_2 і у наведених у обох справах розрахунках розібратися неможливо, ці розрахунки не розмежовані, хоча це різні картки необгрунтовані та не спростовують висновків суду про часткове задоволення позову.

Як вище вказувалося, за укладеним кредитним договором відповідно до наявної у справі довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачу було видано дві кредитні картки: НОМЕР_3 з терміном дії до березня 2021 року та НОМЕР_2 з терміном дії до серпня 2022 року (а.с.19).

Відомості про видачу відповідачу кредитної картки НОМЕР_1 у справі відсутні і сторонами таких не надано.

Щодо наявності іншої справи № 359/457/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, то із наявного в ЄДРСР рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2022 року, яке не набрало законної сили, вбачається що борг стягується банком із ОСОБА_1 за іншою анкетою-заявою відповідача, яку останній підписав 06 вересня 2019 року, та з іншим розміром боргу.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий банком на вимогу суду розрахунок прочитати неможливо, не враховані суми платежів, нараховані санкції без їх обгрунтування, а тому банк має надати до суду апеляційної інстанції новий розрахунок, необгрунтовані з

- 4 -

таких міркувань.

Позивачем первісно заявлені вимоги про стягнення боргу за кредитом у розмірі 492429,87 грн., які включали тіло кердиту та проценти.

З огляду на істотне погашення відповідачем боргу у лютому 2022 року АТ КБ «Приватбанк» подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 борг лише за тілом кредиту у розмірі 372426,67 грн. станом на 20 січня 2022 року.

Із доданого до заяви про зменшення вимог розрахунку боргу, вбачається, що зменшення боргу відбулося за рахунок сплати відповідачем за період із 03 вересня 2021 року по 16 січня 2022 року коштів у загальному розміроі 120000,20 грн. (а.с.193-194).

Окрім того, судом враховано не вказані в уточненому розрахунку банку кошти у сумі 20000 грн., які сплачені відповідачем на погашення боргу 07 серпня 2022 року, а відтак сума боргу за тілом кредиту становить 352426,67 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що з урахуванням карантину, встановленого на території України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) банком неправомірно нараховано пеню за період із 12 березня 2020 року і по теперішній час, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

Такі доводи спростовуються як наданими банком кількома розрахунками боргу, так і випискою про рух коштів по рахунку відпаовідача, з якого вбаачється, що банк просив стягнути лише тіло кредиту та проценти, а після часткового погашення боргу - лише тіло кредиту. Ні у позові, ні у заяві про зменшення вимог, банк не нараховував і не просив стягнути пеню чи штрафи, як помилковов вважає відповідач.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що за період із вересня 2021 року по серпень 2022 року відповідачем сплачено борг у розмірі 140000 грн. безпідставні. Як вище вказувалося сплата відповідачем коштів у розмірі 120000,20 грн. врахована банком при зменшенні вимог, а сплачені пізніше 20000 грн. враховані судом при частковому задоволенні вимог.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Даючи оцінку доводам відповідача, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обгрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

- 5 -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: