Справа № 572/2895/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді- Ведяніної Т.О.

за участю секретаря судового засідання Шевні І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га кадастровий номер :01:007:0078 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виділити їй, у натурі частину земельної ділянки площею 0,0653 га із земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га кадастровий номер :01:007:0078 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та припинити право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку із ОСОБА_2 . Визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0049 га кадастровий номер :01:007:0079 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та виділити дану земельну ділянку їй у власність, припинивши право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку із ОСОБА_2 .

В поданій позовній заяві позивачем вказано, що ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її бабою. ОСОБА_3 постійно проживала по АДРЕСА_1 . Даний будинок розташований на земельних ділянках загальною площею 0,1049 га, частина з якої площею 0,0049 використовувалася нею для ведення садівництва. Ці дві земельні ділянки належали її бабі на праві спільної сумісної власності разом із ОСОБА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №270498 від 28.05.2008 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №270499 від 28.05.2008 року.

За життя її баба, ОСОБА_3 , 18.11.2018 року склала заповіт на її ім`я, що був посвідчений приватним нотаріусом Сарненського нотаріального округу Овдіюком А.В., згідно якого заповіла їй все належне їй на день смерті майно та майнові права .

Після смерті ОСОБА_3 вона звернулася до нотаріуса про оформлення своїх спадкових прав. 29.07.2021 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, по АДРЕСА_1 , загальною площею 74 кв.м.(із яких житлова площа становить 47,7 кв.м) та на 1/2 частину надвірних будівель і споруд. В частині видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельних ділянок, вказаних вище, було відмовлено, оскільки вони належать на праві спільної сумісної власності двом співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , без визначення часток.

Отже, частка спадкодавця у спадковому майні є невизначеною, що і стало підставою для звернення позивача із цим позовом до суду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачкою ОСОБА_2 , до суду подано письмову заяву, якою відповідач визнала заявлені позивачем вимоги в повному обсязі.

Сторонами було заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено.

Інших клопотань заявлено сторонами не було.

Із поданої до суду заяви встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Згідно із ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Із наданих суду копій: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №270498 від 28 травня 2008 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га., розташована по АДРЕСА_1 , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №270499 від 28.05.2008 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0049 га, розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідно до списку співвласників земельних ділянок, що є додатками до Державного акту серії ЯД № №270498 , Державного акту ЯД №270499 співвласником вказаних земельних ділянок є ОСОБА_2 .

Відповідно до вказаного документу частки співвласників у цьому майні не виділені.

Із наданої суду позивачем копії постанови приватного нотаріуса Сарненського РНО Овдіюка А.В. від 29 липня 2021 року, встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,10 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0078, та на частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0049 га., що розташована по АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер :01:007:0079, в зв`язку із тим, що спадкодавець ОСОБА_3 не мала визначеної частки у цьому майні.

У вказаному документі нотаріус вказує, що спадкоємцем ОСОБА_1 було надано Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯД №270498 від 28.05.2008 року та серії ЯД №270499 від 28.05.2008 року, які підтверджують право власності ОСОБА_3 на вказані вище земельні ділянки.

Отже, вказані земельні ділянки належали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на законних підставах на праві спільної сумісної власності, оскільки частки у вказаному майні співвласників не визначені.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із статтею 370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже, ОСОБА_3 , виходячи із змісту вказаних вище норм закону, була власником 1/2 частини спірних земельних ділянок.

Позивачем заявлено вимогу про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі.

Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина спірної земельної ділянки належить до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до копії заповіту від 14.11.2018 року ОСОБА_3 зробила розпорядження на все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 липня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 липня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується родинні відносини позивачки та спадкодався ОСОБА_3 , як онуки та бабусі.

Відповідно копії свідоцтва від 29 липня 2021 року про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_7 є спадкоємцем за заповітом на 1/2 у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з державного реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 1/2 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 .

Із дослідженої судом копії плану розподілу, запропонованого позивачем, з яким погодилась і відповідачка вбачається, що за вказаним документом пропонується виділити позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0653 га., та площею 0,0049 га , а ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0347 га.

Таким чином, розміри часток сторін по справі не є рівними, як того вимагає ст.370 ЦК України.

Однак, сторонами не заперечується такий розподіл земельних ділянок.

Як зазначає позивач такий порядок користування земельною ділянкою сформувався протягом тривалого часу.

В ході судового провадження встановлено, що сторони досягли домовленості про розподіл земельної ділянки у частках, вказаних у позові, однак, реалізувати свої права в позасудовому порядку не в змозі.

Таким чином, враховуючи надані ОСОБА_1 докази та відсутність заперечень з боку відповідача щодо заявлених позивачем вимог, з урахуванням ч.1 ст.15 ЦК України, в який встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст.328, 368, 370, 1218, 1262, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_3 ) - про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності- задоволити.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га кадастровий номер :01:007:0078 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в порядку спадкування за заповітом після смерті моєї баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виділити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у натурі частину земельної ділянки площею 0,0653 га із земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га кадастровий номер:01:007:0078 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та припинити право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку із ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0049 га кадастровий номер :01:007:0079 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва в порядку спадкування за заповітом після смерті моєї баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та виділити ОСОБА_5 , у власність та припинити право спільної сумісною власності на вказану земельну ділянку із ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: