Номер провадження: 22-ц/813/4543/23
Головуючий у першій інстанції Леонов О.С.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Склярської І.В.,

суддів: Базіль Л.В., Ігнатенко П.Я.,

секретар Куріньова Л.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року (під головуванням судді Леонова О.С.), у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст заяви

У листопаді 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня досягнення донькою повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 до закінчення навчання.

Наказом Малиновського районного суду від 01 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня досягнення дочкою повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_6 , і до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.

09 грудня 2021 року ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу, з тих підстав, що законом не передбачено видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, оскільки за нормами СК України, стягнення аліментів передбачено за наявності у батька можливості їх сплачувати, що підлягає з`ясуванню та доведенню у позовному провадженні.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Ярмолович Олексія Євгеновича про скасування судового наказу відмовлено. Роз`яснено заявнику його право на звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, або перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду, заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначив, що вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не відповідає ст. 161 ЦПК України, за якою судовий наказ може бути виданий, адже заявник просить видати судовий наказ про стягнення аліментів на повнолітню дочку, відповідно до ст. 199 СК України, а не дитину відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

(2) Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

2.Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Ухвала суду про відмову у скасуванні судового наказу в цьому переліку відсутня.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у справі №752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) прийняв постанову від 12 вересня 2018 року, у якій сформував правовий принцип про те, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення. Заперечення учасників процесу щодо наявності підстав для оскарження ухвал, які не можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, мають розглядатися судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження таких ухвал підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Тому тлумачення пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права, особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Оскільки, у боржника ОСОБА_2 не має можливості у інший спосіб поновити свої права аніж шляхом оскарження ухвали про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу, дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подібні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 756/671/16-ц (провадження № 61-42865сво18), постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 274/3646/18.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що судовий наказ скасуванню не підлягає, а обставини, на які посилається представник ОСОБА_2 адвокат Ярмолович О. Є., як на підставу скасування судового наказу, є підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або перегляду наказу за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ст. 183 ч.5 СК України).

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

З матеріалів справи вбачається, що 01 грудня 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з дня досягнення дочкою повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_6 , і до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

У справі, що розглядається, дочка апелянта, є повнолітньою.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 ч. 1 СК України).

Отже, закон відокремлює стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та визначає з`ясування наявності/відсутності умов для сплати аліментів на повнолітнього.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ст. 170 ч.1 СК України).

Частиною 3 статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом 11 ЦПК України. Аналіз приписів розділу 11 ЦПК України дає підстави вважати, що право на скасування судового наказу має особа із правовим статусом боржника у справі, а стягувач за встановлених в указаній справі обставин може захистити своє порушене право на загальних підставах.

Зважаючи на те, що судовий наказ від 01 грудня 2022 року був виданий про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання і не стосувався аліментів на дитину віком до 18 років, про що йдеться у п.п. 4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у скасуванні судового наказу.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищезазначених обставин, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374,379, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про скасування судового наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 березня 2023 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді Л.В. Базіль

П.Я. Ігнатенко