Ухвала

06 березня 2023 року

місто Київ

справа № 591/134/22

провадження № 61-1663ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 січня 2023 року,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

заінтересовані особи: приватний нотаріус Сумського міського територіального округу Сокол Тетяна Петрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені яких діє ОСОБА_2 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 у 2022 році звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім`єю ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , починаючи з лютого 2014 року до 09 липня 2021 року.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою від 11 листопада 2022 року Зарічний районний суд м. Суми залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 .

Постановою від 03 січня 2023 року Сумський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1. 02 лютого 2023 року із застосуванням системи «Електронний суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 січня 2023 року, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 13 лютого 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Заявник 22 лютого 2023 року із використанням системи «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами надсилання листом з описом вкладення копій касаційної скарги іншим учасникам справи.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Правилами частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заявник зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначила те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17, відповідно до яких справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження;

- (2) рішення судів першої та апеляційної інстанцій не містять вказівок, які би співпадали зі змістом заяви, матеріалами та обставинами справи та свідчили про наявність спору про право. Існування заяви про наявність спору про право без вказівки на сутність такого спору, а також того, як це впливає на спадкові права інших спадкоємців, не є підставою для залишення заяви про встановлення юридичного факту без розгляду;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц; від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21, у яких встановлено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка (у разі відсутності спору про право) розглядається в порядку окремого провадження;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, згідно з якими юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Оскільки вимоги ухвали виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Зарічного районного суду м. Суми цивільну справу № 591/134/22 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересовані особи: приватний нотаріус Сумського міського територіального округу Сокол Тетяна Петрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені яких діє ОСОБА_2 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак