Справа № 473/3074/22
РІШЕННЯ

іменем України

"13" лютого 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судових засідань Кріпак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах представником адвокатом Вуїв Оксаною Вікторівною, до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 на час продовження ним навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 є повнолітньою особою, який продовжує навчання у Вознесенському професійному ліцеї, на денному відділенні, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Але, його батько - відповідач по справі ОСОБА_2 не приймає участі в його матеріальному утриманні.

Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Вуїв О.В. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала. При цьому в заяві на адресу суду просила врахувати те, що ОСОБА_3 , який продовжує навчання, не має можливості офіційно працевлаштуватися та отримувати стабільний, достатній дохід для забезпечення власного харчування, придбання одягу, медичних препаратів, речей побутової необхідності, навчального приладдя тощо. Обумовлені витрати несе позивачка.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Останній навчається Вознесенському професійному ліцеї, ІІІ курс, денна форма навчання, на бюджетній основі, отримує стипендію в розмірі 1 250 грн. 00 коп. Строк закінчення навчання 30.06.2023, що підтверджується довідкою №247, виданою вказаним навчальним закладом 03.10.2022 (а.с.15).

ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю (а.с. 85).

Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.19-21).

Так, ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. ст.199, 200 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів, як певний вік (від 18 до 23 років), продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі і наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, пов`язано не лише з необхідністю оплати навчання, але покликано також забезпечити їм одержання коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, позбавлення батьківських прав відповідно до положень СК України не звільняє осіб від обов`язку утримувати дитину, а передбачає втрату ними саме певних майнових та немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною. До спірних правовідносин за аналогією закону підлягають застосуванню положення ч. 2 ст.166 та ст. 199 СК України щодо обов`язку батьків, які позбавлені батьківських прав, утримувати повнолітню доньку (сина), яка продовжує навчання.

Відповідно до ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст.76-80 ЦПК України.

Як зазначалося вище, ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, а тому не має можливості офіційно працевлаштуватися та отримувати стабільний, достатній дохід для забезпечення власного харчування, придбання одягу, речей побутової необхідності, навчальних засобів, отже факт потреби у матеріальній допомозі є безумовним. При цьому, його навчання на бюджетній основі та отримання стипендії не виключає його потреби в отриманні матеріальної допомоги від батьків. ОСОБА_3 зареєстрований та фактично проживає з позивачкою, повністю перебуває на її матеріальному забезпеченні. Отримана ОСОБА_3 стипендія не є стабільним доходом, оскільки її отримання залежить від виконання студентом умов, що установлені в навчальному закладі.

При цьому, згідно наявних у справі доказів, позивачка не працює, з березня по липень 2022 року перебувала на обліку в Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості (а.с.16).

Водночас, відповідачем доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суду не надано.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи також надані позивачкою відомості щодо відкритих виконавчих проваджень відносно відповідача (стягнення пені за прострочення сплати аліментів, штрафу (а.с.28,29,34)) суд вважає за можливе, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом, а саме з 03 листопада 2022 року та до 30 червня 2023 року при умові продовження ним навчання.

При цьому, доказів на підтвердження того, що відповідач є особою з інвалідністю, перебуває на постійному лікуванні у медичних закладах станом на час розгляду обумовленої справи в суді та через стан здоров`я не має можливості сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі матеріли справи не містять (щодо перебування вказаної справи в провадженні суду, її руху відповідач був обізнаний, що вбачається з матеріалів справи, проте своїм правом щодо надання доказів, заперечень не скористався).

Інші надані відповідачем матеріали (стосовно правовідносин сторін), з огляду на положення ч.2 ст. 77 ЦПК України, суд до уваги не приймає.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави (згідно розміру задоволених позовних вимог) 429 грн. 44 коп. судового збору.

Згідно ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,272,273, ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з продовженням ним навчання, аліменти в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, за весь час навчання, починаючи з 03 листопада 2022 року та до 30 червня 2023 року при умові продовження ним навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 44 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан