Справа № 369/3403/23
Провадження №2/369/3396/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя.

09.03.2023 року одночасно з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано по справі заяву про забезпечення позову.

Відповідно до заяви про забезпечення позову, позивач просив забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Свої вимоги мотивував тим, що до Києво-Святошинського районного суду Київської області подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі - продажу та поділ майна подружжя.

Предметом позову є транспортний засіб, який був придбаний у шлюбі, один з яких був протиправно, поза волею одного із співвласників відчуженій сторонній особі.

Оскільки, однією з вимог позову є визнання недійсним договору купівлі - продажу транспортного засобу № 8043/2022/3551955 від 10.12.2022 року, на підставі якого автомобіль марки SKODA FABІА, реєстраційний номер НОМЕР_3 , білого кольору, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , було відчужено відповідачеві 2 ОСОБА_3 , то існує ризик того, що дізнавшись про поданий позов відповідач 2 з метою повернення коштів за придбаний автомобіль, може знову його продати.

Після укладення вказаного договору купівлі-продажу, транспортний засіб був перереєстрований, в результаті чого отримав д.н.з НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує, що існує реальна можливість того, що відповідач 2 ОСОБА_3 , на якого на даний момент зареєстрований спірний автомобіль, відчужить спірний автомобіль до завершення розгляду справи на користь третіх осіб, адже в даний момент ніщо не перешкоджає йому це зробити, крім того таке відчуження відповідає його інтересам адже якщо позов буде задоволено, він може зазнати матеріальних втрат і навпаки якщо ним спірний автомобіль буде відчужений то цим він убезпечить себе від будь-яких матеріальних втрат, що ускладнить чи навіть унеможливить відновлення його порушених прав та виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про забезпечення позову по суті, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ОСОБА_3 , на якого на даний момент зареєстрований спірний автомобіль, може відчужити спірний автомобіль до завершення розгляду справи на користь третіх осіб.

При цьому у матеріалах заяви про забезпечення позову відсутні докази, які б давали підстави вважати про існування реальної загрози вчинення дій зі сторони відповідача, спрямованих на відчуження спірного автомобіля, які порушують права заявника, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки на даному етапі така заява належним чином не обґрунтована та не доведена.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст.149-154,157,353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу та поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А.Я. Волчко