СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/573/22
Провадження №2/547/38/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Вареник К.А.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

представник відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтовання позову вказав, що сторони перебували у шлюбі двічі, який останній раз було розірвано 04.11.2021. В шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає разом з позивачем і знаходиться повністю на його утриманні. Відповідачка мати доньки ОСОБА_3 не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Відповідно до судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 31.10.2022 з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначив, що розмір аліментів, який був визначений даним судовим наказом у грошовому виразі складає значно меншу суму від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, які стягуються з відповідачки в умовах збільшення рівня цін, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дочки, та ставить позивача у скрутне матеріальне становище, що призводить до відсутності можливості забезпечувати базові потреби дитини. Дочка навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка, внаслідок чого значно збільшилися фінансові витрати, пов`язані з навчанням (придбання квитків на автобус до м. Полтава, продуктів харчування, нового одягу, ноутбука, оплата комунальних послуг за проживання, забезпечення кишеньковими грошима). Відповідачка залишила без належної материнської уваги та турботи дочку, а також ніяким чином не бере участі в її утриманні та вихованні. Позивач власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати дочку, а також виконує всі інші обов`язки, які необхідні для належного утримання доньки.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 21.12.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

09.01.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив представника відповідачки - адвоката Павелка Р.С., відповідно до якого останній зазначив, що відповід ОСОБА_3 К.М. не згодна з позовом та вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначив, що позивач залишив поза увагою суду той факт, що неповнол ОСОБА_5 іївна навчається за рахунок державного бюджету та отримує стипендію, в той час як відповідачка є інвалідом 2 групи та інших доходів окрім пенсії по інвалідності немає. Позивач не довів належними та допустимими доказами зміну (покращення) матеріального становища відповідачки порівняно з розміром її доходу на час стягнення аліментів на підставі судового наказу, та не довів належними та допустимими доказами зміну (погіршення) свого матеріального становища відповідачки порівняно на час стягнення аліментів на підставі судового наказу.

Таким чином позивач не довів наявності зміни матеріального становища відповідачки, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених ст.. 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дочки, тому у задоволенні даного позову слід відмовити. Також зазначив, що відповідачка понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн, які слід стягнути з позивача.

24.01.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву представника позивача адвоката Грущенка С.Г., в якому він зазначив, що відповід ОСОБА_3 К.М. у відзиві на позовну заяву вказує, що неповнол ОСОБА_5 іївна навчається за рахунок державного бюджету та отримує стипендію. Однак остання не вказує, що в зв`язку з навчанням доньки значно збільшуються фінансові витрати на її утримання, а саме на придбання квитків на автобус, купівлю продуктів харчування, одягу, канцелярських приладів, підручників, електронних засобів необхідних для навчання (планшет, ноутбук, тощо), оплату комунальних послуг за проживання, забезпечення коштів для власних потреб. Щодо твердження про те, що відповідачка є інвалідом 2 групи та інших доходів, окрім пенсії не отримує, то позивач також є інвалідом 2 групи і при цьому самостійно забезпечує спільну доньку всім необхідним. Вказав, що відповідачка крім пенсії по інвалідності, виплат по тимчасовому безробіттю отримує дохід від здачі в оренду земельної ділянки, тому позивач вважає, що відповідачка має змогу платити аліменти в тому розмірі, який вказує позивач у позовній заяві, тобто в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Поз ОСОБА_1 В.О. в судовому засіданні просив позов задовольнити та збільшити розмір аліментів, з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник позивача адвокат Грущенко С.Г. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги пози ОСОБА_1 В.О. в повному обсязі.

Відповід ОСОБА_3 К.М. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних в ОСОБА_1 а В.О.

Представник відповідачки адвокат Павелко Р.С. також просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Поз ОСОБА_1 рович перебував у шлюбі з відповіда ОСОБА_3 ївною.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 04.11.2021 шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження с НОМЕР_1 07321 у сторін народилася дочка ОСОБА_5 ії ІНФОРМАЦІЯ_1 ження (а.с. 10). Донька на даний час проживає з батьком та знаходиться на його утриманні.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб адміністратора ЦНАП Семенівської селищної ОСОБА_6 А.Л. від 24.10.2022 за № ОСОБА_1 рович зареєстрований за адре АДРЕСА_1 кв. 6. За зазначеною адресою зареєстров ОСОБА_3 аї ІНФОРМАЦІЯ_2 женн ОСОБА_5 ії ІНФОРМАЦІЯ_1 ження (а.с. 8, 9).

Відповідно до довідки Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка від 05.12.2022 за № 11 ОСОБА_5 іївна дійсно є студентом першого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 014.01 середня освіта (українська мова і література) денної форми навчання державної форми фінансування факультету філології та журналістики даного університету. Наказ на зарахування № 81-ст від 05.09.2022. Дата зарахування 19.09.2022. Дата закінчення навчання 30.06.2026. (а.с. 10).

Згідно судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 31.10.20 ОСОБА_3 аївни на кор ОСОБА_1 овича стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ди ОСОБА_5 ії ІНФОРМАЦІЯ_1 ження, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Згідно довідки до акта медико-соціальною комісією серії 12ААВ №09 ОСОБА_1 ро ІНФОРМАЦІЯ_2 ження є інвалідом другої групи безтерміново, причина інвалідності: загальне захворювання (а.с. 19).

Згідно пенсійного посвідчен НОМЕР_2 45748 від 11.08.2 ОСОБА_3 аї ІНФОРМАЦІЯ_3 ження є інвалідом другої групи, причина: загальне захворювання, термін дії: 30.04.2024.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27.12. ОСОБА_3 аївна за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року отримувала доходи з таких джерел: з січня по квітень 2022 року Полтавський обласний центр зайнятості: нараховано 8848,40 грн, виплачено 6340,31 грн.; в травні 2022 року Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації нараховано та виплачено 2087,73 грн, у червні 2022 року нараховано та виплачено 1878,81 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27.12.20 ОСОБА_3 аївни за період з 3 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.

Згідно довідки про доходи Відділу обслуговування громадян (Сервісний центр) № 3368 від 28.12.2022 № 99 ОСОБА_3 аївна перебуває на обліку в Глобинському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності: жовтень 2022 - 3240,32 грн, листопад 2022 - 3240,32, грудень 2022 - 3247,45 грн, всього отримано 9728,09 грн.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разізміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`якогось із них тав інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів».

Враховуючи, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 31.10.2022 з відповідачки на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки стягуються аліменти в розмірі ј усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

З урахуванням положення, що мінімальний гарантований розмір аліментів складає 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мінімальний розмір аліментів, які стягуються з відповідачки має становити 1416,50 грн.

Відповідачка в судовому засіданні зазначила, що з неї стягуються аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину, орієнтовно 1420,00 грн., що також підтвердив і позивач. Однак позивач зазначив, що такої суми не вистачає для належного утримання доньки, яка є студенткою та навчається в Полтаві.

Отже вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог позивача щодо збільшення розміру аліментів до 1/3 частки усіх доходів відповідачки, але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд враховує матеріальне становище відповідачки, яка відповідно до наданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27.12.2022, довідки про доходи Відділу обслуговування громадян (Сервісний центр) № 3368 від 28.12.2022 № 996916 на даний час отримує лише пенсію по інвалідності в розмірі 3247,45 грн., є інвалідом 2 групи, інших доходів не має. Твердження позивача п ОСОБА_3 ленко К.М. має земельну ділянку (пай), яку передала в оренду та отримує дохід, не знайшли свого підтвердження. В судовому засіданні відповідачка підтвердила, що дійсно має земельну ділянку (пай), яку передала в оренду, однак орендну плату ще не отримувала, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Отж ОСОБА_1 ленко В.О. не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення свого матеріального становища або покращення матеріального стану від ОСОБА_3 ленко К.М., погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших доказів підстав збільшення розміру аліментів, передбачених статтею 192 СК України, тому його вимоги щодо збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідачем у позовній заяві зазначено, що очікується понести витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн, підтверджуючи докази будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення, заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу під час ухвалення судового рішення, не вирішувалась.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 141, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позов ОСОБА_1 санд ОСОБА_3 Миколаївни про зміну розміру аліментів, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 кс АДРЕСА_1 25, кВ. НОМЕР_3 .

Від ОСОБА_3 Миколаївна, зареєстроване місце пр АДРЕСА_1 25, кв. 6;фактичне місце пр АДРЕСА_2 ережна, 1 НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 30.01.2023.

Суддя Л.М.Самойленко