КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5110/2023
Справа № 754/5752/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва в складі судді Лісовської О.В., постановлену в м. Київ 06 грудня 2022 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Русецький Павло Сергійович, Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_3 , на дії та бездіяльність приватного виконавця, визнання оцінки майна недійсною,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою, просила поновити пропущений строк для подання скарги, визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Русецького П.С., визнати недійсною оцінку нерухомого майна, а саме гаражного боксу № НОМЕР_1 в ГБК «Алмаз» за адресою АДРЕСА_1 , яку проведено в межах процедури виконавчого провадження.

Скаргу мотивовано тим, що на виконанні у приватного виконавця знаходяться виконавчі листи, видані Деснянським районним судом м. Києва 19 липня 2016 року в справі № 754/728/14-ц та 06 вересня 2021 року в справі № 754/5752/20. Постановами приватного виконавця від 19 січня 2022 року відкрито виконавчі провадження, про які їй стало відомо після накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 , а про існування рішення в справі № 754/5752/20 їй стало відомо 25 січня 2022 року на прийомі у приватного виконавця.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 09 серпня 2022 року було виявлено вимогу приватного виконавця від 01 лютого 2022 року, в якій зазначено, що нібито 07 лютого 2022 року вона мала надати доступ до гаражного боксу № НОМЕР_1 для оцінки описаного й арештованого приватним виконавцем майна, про існування такої вимоги від 01 лютого 2022 року їй відомо не було. Під час прийому 25 січня 2022 року приватний виконавець не повідомив її про намір провести опис й арешт гаражного боксу, вона при цій виконавчій дії присутня не була. Із акту оцінки гаражного боксу очевидно, що дане майно зсередини не оглядалось, що є суттєвою підставою для визнання оцінки недійсною як такої, що суперечить як нормам закону, так і правовим позиціям Верховного Суду. З результатами визначення оцінки арештованого майна її не ознайомлювали, жодних повідомлень не направляли. Необ`єктивність і неповнота висновків про вартість гаражного боксу свідчить про явну упередженість приватного виконавця і оцінювача під час призначення і проведення оцінки, що призвело до заниження вартості гаражного боксу й порушення її прав у виконавчому провадженні.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заявник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги повторно наводила доводи, викладені нею в скарзі на дії та бездіяльність приватного виконавця.

Вказувала, що суд безпідставно дійшов висновку про направлення приватним виконавцем на адресу ОСОБА_1 постанови від 19 січня 2022 року про арешт на грошові кошти, постанови від 19 січня 2022 року про накладення арешту на все майно, вона ці постанови не отримувала. Оскільки вона не отримала на пошті лист, він мав бути повернутий приватному виконавцю, а останній мав приєднати лист до виконавчого провадження, однак в матеріалах виконавчого провадження лист також відсутній. Важливим для оцінки майна мала стати вимога щодо надання доступу оцінювача ТОВ «Експертна служба України» до гаражного боксу для проведення огляду об`єкта оцінки, і цього листа нею також не отримано. У приватного виконавця були засоби зв`язку ОСОБА_1 (електронна пошта, телефон), однак він ними не скористався і не повідомив про проведення виконавчої дії 07 лютого 2022 року.

Згідно наданого приватним виконавцем поштового трекінгу, ОСОБА_1 особисто отримала лист 05 березня 2022 року, однак трекінг не відповідає дійсності, оскільки в даний час за адресою отримання листа вона не перебувала. Про те, що приватний виконавець продав гаражний бокс, вона довідалася з телефонної розмови в серпні 2022 року.

За повідомленням ГБК «Алмаз», вартість гаражних боксів сягає 10000 доларів США, а отже реалізація майна відбулася за заниженою ціною і з порушенням норм матеріального права. 01 лютого 2022 року вона зверталася до приватного виконавця з заявою, однак він нічого не повідомив про винесену 28 січня 2022 року постанову, і цього ж дня виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Експертна служба України». Відтак, ним порушено права ОСОБА_1 на досягнення згоди щодо вартості майна зі стягувачем всупереч ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Також порушене її право відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», тому що вона була позбавлена можливості бути присутньою при описі майна. Приватному виконавцю було відомо, що ОСОБА_1 не отримувала лист від 19 січня 2022 року, однак він не продублював свої повідомлення на її електронну пошту та телефон, поставившись формально до дотримання її прав.

Вказувала, з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постанові від 10 серпня 2021 року в справі № 461/4240/17, від 12 червня 2019 року в справі № 308/12150/16-ц, що відповідно до норм Національних стандартів оцінювач, експерт має ознайомитися з об`єктом оцінки при підготовці його до оцінки. Судом в оскаржуваній ухвалі наведено посилання на п. 50 Національного стандарту № 1, але оцінку дій приватного виконавця відповідно до зазначеної норми не зроблено, судом не зазначено, яким чином можна замінити відсутність дії, яка полягає в огляді предмету оцінки, рецензуванням звіту про оцінку майна. У наведених нею постановах Верховного Суду, в яких також ставилося питання про відсутність огляду предмета оцінки, суди не відмовляли у задоволенні скарги, пов`язуючи оцінку з правом скаржника на звернення до приватного чи державного виконавця за проведенням рецензії звіту майна, а визнавали необхідним провести огляд предмету оцінки.

Судом не зазначено причини залишення без уваги ч. 1 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», якою передбачено, що доступ оцінювача до майна, що підлягає оцінці, забезпечують замовники оцінки, в даному випадку - приватний виконавець. Вона контактувала з приватним виконавцем 01 лютого 2022 року, і керуючись п. 3, 5 ч. 1 ст. 2, 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», він зобов`язаний був роз`яснити, що ОСОБА_1 може узгодити оцінку майна зі стягувачем, роз`яснити, що він має залучити до виконавчих дій суб`єкта оціночної діяльності.

Вказувала, що суд безпідставно стверджує в ухвалі про недоведення нею неправомірності дій приватного виконавця та ненадання належних доказів, які вказують на порушення приватним виконавцем вимог закону щодо визначення вартості майна боржника, з огляду на очевидність того факту, що гаражний бокс всередині не оглядався, як того вимагає закон.

Від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Русецького П.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій приватний виконавець просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Посилався на безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги, вказував, що доводи скаржника про неналежне ознайомлення з об`єктом оцінки оцінювачем є суб`єктивною думкою скаржника, які не містять посилання на законодавчу та нормативну базу оцінки, яку міг би порушити оцінювач під час здійснення ознайомлення з об`єктом оцінки та огляду, не підтверджуються фактами та не можуть бути підставою визнання недійсним звіту про оцінку майна. Звертав увагу, що звіт містить всі передбачені чинним законодавством розділи, в ньому зазначені етапи проведення незалежної оцінки майна, здійснені оціночні процедури, міститься висновок про вартість, а також зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація. Наголошував, що 15 лютого 2022 року скаржник особисто перебував на прийомі у приватного виконавця та подав заяву про зняття арешту з карткового рахунку, на який зараховується заробітна плата, і тоді ж повторно була проінформована про проведений опис, оцінку та передачу на реалізацію майна.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31 жовтня 2013 року є власником гаражного боксу пл. 37,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 91, 107 - 108 т. 1).

На виконанні у приватного виконавця Русецького П.С. знаходиться виконавчий лист № 754/728/14-ц від 19 липня 2016 року, виконавче провадження ВП № 68241316 відкрите 19 січня 2022 року, виконавчий лист № 754/5752/20, виданий 06 вересня 2021 року Деснянським районним судом м. Києва, виконавче провадження ВП № 68241665 відкрите 19 січня 2022 року, а також винесено постанови про накладення арешту на все майно боржника, об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (а. с. 47, 55, 61, 200, 207, 222 т. 1).

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження було направлено боржнику ОСОБА_1 на її адресу АДРЕСА_3 , яка була зазначена у виконавчому документі, згідно списку № 8 рекомендованих листів від 19 січня 2022 року (а. с. 64 т. 1).

На а. с. 71 - 73 т. 1 знаходиться копія вимоги приватного виконавця від 21 січня 2022 року на адресу ОСОБА_1 , в якій приватний виконавець вимагав надати доступ до гаражного боксу № НОМЕР_1 в ГБК «Алмаз» за адресою м. Київ вул. Електротехнічна 64 для проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника, що відбудеться 28 січня 2022 року о 11:00, копія списку рекомендованих листів з доказами відправки та копія поштового трекінгу, згідно якого 24 січня 2022 року відправлення знаходиться у точці видачі (доставки).

На а. с. 90 т. 1 знаходиться копія постанови приватного виконавця від 27 січня 2022 року у ВП № 68241316, якою накладено арешт на гаражний бокс, реєстраційний/кадастровий номер 00, місцезнаходження АДРЕСА_1 , ГБК «Алмаз», що належить боржнику ОСОБА_1 , в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 875954,84 грн.

На а. с. 4 т. 1 знаходиться заява ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на ім`я приватного виконавця Русецького П.С. від 01 лютого 2022 року про зупинення виконавчих проваджень в зв`язку з наміром оскарження рішення № 754/5752/20.

На а. с. 95 т. 1 знаходиться копія акту приватного виконавця від 28 січня 2022 року, яким за участі двох понятих встановлено, що при виїзді приватним виконавцем за місцем запланованих виконавчих дій з опису майна, а саме АДРЕСА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_1 , боржником доступ до гаража не надано, вимога приватного виконавця від 21 січня 2022 року не виконана.

Постановою приватного виконавця від 28 січня 2022 року ВП № 68241316, ЗВП № 68241719 про опис та арешт майна боржника в присутності представника стягувача АТ «Універсал Банк» та двох понятих здійснено опис гаражного боксу № НОМЕР_1 в ГБК «Алмаз» за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 37,3 кв.м., гараж має 1 поверх та підвал, площа приміщення 1 поверху становить 19,6 кв.м., в підвалі наявні 2 підсобні приміщення пл. 11,8 кв.м. та 5,9 кв.м., матеріал перекриттів - залізобетонні палети, матеріали покрівлі - руберойд, матеріал стін першого поверху - цегла, матеріал стін підвалу - бетонні плити, ворота залізні. Комунікації: до гаража підведено електропостачання (а. с. 97 - 99 т. 1).

На а. с. 100 - 106 т. 1 знаходиться копія технічного паспорту на гаражний бокс АДРЕСА_1 .

01 лютого 2022 року стягувачем АТ «Універсал Банк» подано до приватного виконавця заяву про призначення суб`єкта оціночної діяльності, а саме ТОВ «Експертна служба України», оскільки сторони не дійшли згоди щодо визначення вартості майна (а. с. 111 т. 1).

Постановою від 01 лютого 2022 року у ВП № 68241316 приватним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою доручено ТОВ «Експертна служба України» надати звіт про оцінку майна: гаражний бокс № НОМЕР_1 (ряд НОМЕР_2 ), що знаходиться в ГБК «Алмаз» за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 37,3 кв.м. (а. с. 112 т. 1).

На а. с. 114 - 115 т. 1 знаходиться копія вимоги приватного виконавця від 01 лютого 2022 року на адресу ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , якою приватний виконавець вимагав надати доступ оцінювачу ТОВ «Експертна служба України» до гаражного боксу за номером АДРЕСА_1 для проведення огляду об`єкта оцінки, що відбудеться 07 лютого 2022 року в період часу з 10:00 до 11:00, копія списку рекомендованих відправлень.

На а. с. 124 - 152 т. 1 знаходиться копія висновку про вартість майна та звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Експертна служба України» 07 лютого 2022 року, згідно якого ринкова вартість гаражного боксу становить 201000 грн. без ПДВ. В розділі 2.1 зазначено, що проведено зовнішній огляд, особистий внутрішній огляд приміщень гаражу не проводився, ознайомлення з об`єктом оцінки здійснено на підставі вихідних даних про об`єкт, документів, які містять характеристики об`єкта оцінки.

На а. с. 153 - 155 т. 1 знаходиться копія повідомлення приватного виконавця про оцінку майна на адреси боржника та стягувача від 11 лютого 2022 року, додатком до якого є сторінка звіту з висновком про вартість майна станом на 07 лютого 2022 року, копія списку рекомендованих відправлень, копія поштового трекінгу, згідно якого повідомлення вручено особисто 05 березня 2022 року.

На а. с. 156 т. 1 знаходиться копія заявки приватного виконавця на адресу ДП «СЕТАМ» від 14 лютого 2022 року на реалізацію арештованого майна.

На а. с. 162 - 164 т. 1 знаходиться копія протоколу № 573942 проведення електронного аукціону (торгів), згідно якого 13 липня 2022 року відбулися торги з продажу гаражного боксу, стартова ціна продажу 140700 грн., ціна продажу 182920 грн.

03 серпня 2022 року приватним виконавцем закінчено виконавче провадження ВП № 68241563 в зв`язку з виконанням рішення № 754/5752/20 в повному обсязі (а. с. 229 т. 1).

09 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами зведеного виконавчого провадження, про що наявна розписка в матеріалах виконавчого провадження (а. с. 183 т. 1).

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції по суті скарги і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, суд першої інстанції прийшов до висновку про її недоведеність та обґрунтовано виходив із того, що скаржником не подано приватному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку майна та останнім рецензування звіту не призначалося, таким чином, заявник своє право на рецензування не використав та не надав суду належного доказу неякісної (недостовірної) оцінки звіту про оцінку майна. Проводячи оцінку майна боржника, приватний виконавець діяв відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. 1, 2, 18, 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками, виходячи із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд враховує, що оскільки ОСОБА_1 було направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням на її адресу, зазначену у виконавчих листах, ОСОБА_1 вважається повідомленою про початок примусового виконання рішень, та відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про необізнаність з наявністю виконавчого провадження.

Апеляційний суд не приймає як безпідставні доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не отримувала постанови від 19 січня 2022 року про арешт на грошові кошти та про накладення арешту на все майно, а також вимоги приватного виконавця від 21 січня 2022 року про надання доступу для проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника, оскільки такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, що копії таких постанов та вимога направлялися приватним виконавцем на адресу боржника у виконавчому провадженні, що відповідає вимогам ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах виконавчого провадження повернутих поштою рекомендованих листів від 19 січня 2022 року, які ОСОБА_1 , згідно її доводів, не отримувала, наведених обставин не спростовують та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що права ОСОБА_1 були порушені відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», так як вона була позбавлена можливості бути присутньою при описі майна. Як було встановлено судом, ОСОБА_1 повідомлялась про хід виконавчого провадження у спосіб, встановлений законом.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскільки приватним виконавцем 11 лютого 2022 року направлено повідомлення про оцінку майна за вих. 68241316/593 рекомендованим листом № 793 на адресу АДРЕСА_3 , яка була зазначена у виконавчому документі (а. с. 153 - 155 т. 1), тому ОСОБА_1 вважається ознайомленою з результатами оцінки арештованого майна відповідно до вимог ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги, що приватним виконавцем порушено права ОСОБА_1 на досягнення згоди щодо вартості майна зі стягувачем, що передбачено ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», спростовуються наявною в матеріалах справи заявою стягувача АТ «Універсал Банк» від 01 лютого 2022 року до приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності, а саме ТОВ «Експертна служба України», оскільки сторони не дійшли згоди щодо визначення вартості майна (а. с. 111 т. 1).

Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів, що вона зверталася до стягувача та намагалася визначити чи погодити з ним вартість описаного майна, і що винесення приватним виконавцем постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання негативно вплинуло на процесуальне становище та призвело до негативних наслідків для боржника в рамках виконавчого провадження.

Судом першої інстанції надано правильної оцінки посиланню ОСОБА_1 на Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440.

Зокрема, національний стандарт № 1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Відповідно до ст. 50 Національного стандарту проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Відповідно до п. 56 Національного стандарту звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

На виконання даних вимог Національного стандарту № 1 в розділі 2.1 висновку про вартість майна та звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Експертна служба України» 07 лютого 2022 року, зазначено, що проведено зовнішній огляд, особистий внутрішній огляд приміщень гаражу не проводився, ознайомлення з об`єктом оцінки здійснено на підставі вихідних даних про об`єкт, документів, які містять характеристики об`єкта оцінки.

Крім того, звіт містить інші передбачені чинним законодавством розділи, в ньому зазначено етапи проведення незалежної оцінки майна, здійснені оціночні процедури, міститься висновок про вартість, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація. Звіт підписаний оцінювачем, який безпосередньо здійснював оцінку, і скріплений підписом керівника та печаткою суб`єкта оціночної діяльності.

Оскільки положеннями Національного стандарту допускається здійснення оцінки майна без його особистого огляду, і саме по собі проведення оцінки майна без його огляду оцінювачем не становить підставу для визнання оцінки недійсною, апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано оцінку діям приватного виконавця щодо незабезпечення огляду предмета оцінки.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про неналежне ознайомлення оцінювача з об`єктом оцінки відхиляються апеляційним судом як суб`єктивна думка скаржника, яка не містить посилань на законодавчу та нормативну базу оцінки, яку би міг порушити оцінювач під час здійснення ознайомлення з об`єктом оцінки та огляду, і яка не підтверджується належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд також не приймає, як нерелевантні, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на правові висновки в постановах Верховного Суду від 10 серпня 2021 року в справі № 461/4240/17, від 12 червня 2019 року в справі № 308/12150/16-ц, оскільки в цих справах судами встановлено інші обставини.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оціночна діяльність може здійснюватися у формі рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно п. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Пунктом 62 Національного стандарту № 1 передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Разом із тим, судом першої інстанції встановлено і доводами апеляційної скарги не спростовується, що ОСОБА_1 не подавала приватному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку майна та останнім рецензування звіту не призначалося.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, з яким погоджується апеляційний суд, що проводячи оцінку майна, приватний виконавець діяв відповідно до норм ст. 19 Конституції України, ст. 1, 2, 18, 51 Закону України «Про виконавче провадження», заявник своє право на рецензування не використала і не надала суду належних доказів неякісної (недостовірної) оцінки Звіту про оцінку майна.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що реалізація належного боржнику майна відбулася за заниженою ціною і з порушенням норм матеріального права, та погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що скаржником не доведено, в чому саме полягає неправомірність дій приватного виконавця, та не надано належних доказів, які вказують на порушення приватним виконавцем вимог закону щодо визначення вартості майна боржника.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 дізнавалася у ГБК «Алмаз» про ціну, за яку можна придбати гаражний бокс, і що зазначена ціна становить приблизно 10000 доларів США, не підтверджуються будь-якими доказами, є припущеннями та відхиляються апеляційним судом як безпідставні. Будь-яких доказів про іншу вартість гаражу боржником не надано.

Будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавства та прав боржника як сторони виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутні, а доводи апеляційної скарги, що приватний виконавець формально поставився до дотримання прав боржника у виконавчому провадженні, не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд не приймає посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 20 вересня 2022 року № 2608/774/12 як нерелевантні, оскільки сама лише та обставина, що в даній справі також оскаржувалися дії цього ж приватного виконавця Русецького П.С., не свідчать про схожість правовідносин у даній справі, в якій встановлені інші обставини, а припущення ОСОБА_1 щодо проведення виконавчих дій ОСОБА_4 у цій справі в аналогічний спосіб не є підставою для висновків про неправомірність дій приватного виконавця у даному виконавчому провадженні.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною з наявністю виконавчого провадження та особисто з`являючись на прийом до приватного виконавця, що не заперечувалось самим боржником у скарзі, поданої до суду першої інстанції, за умови сумлінного використання наданих їй прав учасника виконавчого провадження, мала право та можливість вчасно ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження як особисто, так і шляхом отримання інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, та відповідно реагувати на здійснення приватним виконавцем виконавчих дій, в тому числі шляхом рецензування звіту про оцінку майна, однак до моменту проведення електронного аукціону, на якому було реалізоване належне їй майно, та закінчення виконавчого провадження 03 серпня 2022 року, вказаною можливістю на власний розсуд не скористалась.

Апеляційний суд враховує, що скарзі на дії та бездіяльність приватного виконавця заявник просила поновити строк для подання скарги як пропущений з поважних причин. Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що представник позивача була ознайомлена із матеріалами виконавчого провадження 09 серпня 2022 року, а з даною скаргою звернулась 19 серпня 2022 року, судом правильно не вирішувалось питання про поновлення строку для звернення до суду із даною скаргою.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду, не ґрунтуються на доказах та законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 березня 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.