Справа № 752/5648/22
Провадження № 2/752/2227/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Ткач Ольга Аркадіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_2 після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно в тому числі квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем є він, інших спадкоємців за заповітом немає.

03 грудня 2021 року звернувшись до державного нотаріуса Другої київської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі та отримав від нотаріуса Ткач О.А. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Зазначає, що пропустив строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з тим, що мав тривалу хворобу та запровадженням в країні карантинних обмежень та в подальшому воєнного стану.

Посилаючись на об`єктивні, непереборні обставини та необізнаність щодо строків звернення прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , просить задовольнити позов.

01 червня 2022 року ухвалою суду було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів 01 червня 2022 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори, надіслано копію матеріалів спадкової справи № 828/2021 щодо майна померлої ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Від 3-ої особи до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1271 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до ч.3 ст.1271 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виданим повторно, серії НОМЕР_1 від 11 травня 2022 року, в якому вказані батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 13).

- свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому вказані батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с. 9).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 .

03 грудня 2021 року позивач звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою від 03 грудня 2021 року позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_2 , яка заведена державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори від 03 грудня 2021 року за №828/2021, інших спадкоємців щодо майна померлої немає.

Відповідно до Висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1446-а/2 від 06 грудня 2021 року вбачається, що з урахуванням зазначеного записи прізвища українською мовою ОСОБА_3 / ОСОБА_2 / ()копія паспорта; свідоцтво про смерть; запис ОСОБА_3 ), ОСОБА_3/ОСОБА_2 (копія паспорта; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 /ОСОБА_2 (паспорт, запис ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження , запис ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 ), а також російський запис прізвища ОСОБА_3/ОСОБА_2 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_3 , батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 ) попри розбіжності в лрфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади.

Суд зважає на те, що законодавство не встановлює переліку поважних причин, а тому вони визначаються поважними на думку суду.

Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

Загальновідомою обставиною є те, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України впроваджено карантин та обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор.

В подальшому постановами Кабінету Міністрів України карантин неодноразово продовжувався і діє до цього часу.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №9 від 05 січня 2020 року в країні був введений локдаун, яким встановлювалися чисельні обмеження, в тому числі щодо роботи органів державної влади, пересування громадським транспортом, правила торгівлі та ін.

Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

У зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що також вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковнаї Україною 17 липня 1997 року, зазначено, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Стаття 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19 жовтня 1973 року; статті 7, 17 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, визначають, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом.

Кожна людина має право володіти майном як особисто так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

При вирішенні спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто, справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Враховуючи вкладене вище, з метою захисту прав позивача на спадщину в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.4, 12, 76, 80, 81, 89, 178, 223, 258-259, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - 3 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Машкевич