13.02.2023 Єдиний унікальний № 371/62/23 провадження № 2/371/219/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Миронівка

ЄУН 371/62/23

Провадження № 2/371/219/23

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Марусич А.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 листопада 1998 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час сумісного проживання їх погляди на життя стали протилежними, вони не змогли з відповідачем знайти порозуміння, втратили почуття любові один до одного. З початку 2022 року вони фактично не проживають разом, припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. У вересні 2022 року відповідач залишила сім?ю.

Вважає, що їх шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, просив шлюб розірвати.

Також просив залишити неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживати з ним, про що прийняти відповідне рішення. Вказав, що між ним та відповідачем досягнуто відповідної згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей. Вони усвідомлюють, що зміна місця проживання негативно вплине на емоційний стан дітей. Тому, задля їх інтересів, домовились, що діти проживатимуть за адресою його зареєстрованого місця проживання в селищі міського типу Рокитне Білоцерківського району Київської області.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 20 січня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

20 січня 2023 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

26 січня 2023 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

13 лютого 2023 року від відповідача надійшла заява, в якій вона позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, та зазначила, що вони з позивачем та неповнолітніми дітьми дійсно дійшли згоди про те, що неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем.

Фактичні обставини справи

Судом встановлені наступні факти.

Сторони перебувають у шлюбі з 07 листопада 1998 року, є батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Рокитнянської райдержадміністрації Київської області 07 листопада 1998 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ,виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області 27 вересня 2007 року.

Встановлено, що між сторонами, як подружжям, не існує сімейних стосунків.

Сторони не змогли створити в сім`ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, почуття поваги та любові між подружжям втрачено.

З початку 2022 року сторони шлюбних відносин сторони не підтримують, спільним побутом не пов`язані, взаємні права та обов`язки між ними відсутні, наміру на примирення не мають, проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Шлюб сторін фактично припинив існування, сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Між сторонами, враховуючи вибір неповнолітніх дітей, досягнуто згоди, що неповнолітній син ОСОБА_4 та неповнолітня донька ОСОБА_5 після розірвання шлюбу залишаться проживати з батьком ОСОБА_1 за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

За правилами ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, розлад в сім`ї сторін не носить тимчасового характеру, сім`я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення.

Заходи щодо примирення подружжя, відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, є непотрібними.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 зазначив, що за загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони, враховуючи вибір неповнолітніх дітей, дійшли згоди про місце проживання неповнолітніх дітей, приймаючи відповідне рішення, діяли в інтересах дітей, враховували місце їх постійного проживання.

Висновки за результатами розгляду

Згідно правил ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Встановлені обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними.

Судом встановлено що, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.

Суд вважає доцільним після розірвання шлюбу, за згодою батьків та неповнолітніх дітей, за правилами ст. 160 Сімейного кодексу України, неповнолітніх дітей сторін залишити проживати із батьком.

При подачі позову позивачем сплачено 1073 гривні 60 копійок судового збору.

Вказані витрати підтверджені документально та, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Рокитнянської райдержадміністрації Київської області 07 листопада 1998 року, за актовим записом № 124.

Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати із батьком ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійокпонесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2023 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук