Справа № 149/670/22
Провадження №2/149/12/23
Номер рядка звіту 20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2023 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Хмільницька міська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу гаража,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Корнійчук С.А. звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Хмільницька міська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу гаража.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка є власником земельної ділянки, яка розташована на території м. Хмільник Вінницької області та має цільове призначення: «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», категорія земель: Землі житлової та громадської забудови. 28.10.2021 р. в м. Хмільнику відповідачем було споруджено бетонний фундамент, на якому розташовано металевий гараж, який розміщений без будь-яких дозвільних документів та без відведення у встановленому законом порядку земельної ділянки, такі обставини вказуються про істотні порушення нормативно-правових актів, вимог ЗК Україн та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Комісією, яка була створена розпорядженням міського голови за N6517-р від 12.10.2021 р. було рекомендовано відповідачу привести у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства споруду гаража. Однак, не дивлячись на тривалий час відповідач не усунув порушення вимог закону тим самим порушив права та законні інтереси позивача у справі. Враховуючи викладені обставини, позивачка просить зобов`язати відповідача за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить їй на праві власності, шляхом демонтажу гаража за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 02.06.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

09.06.2022 на адресу суду надійшло пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Хмільницької міської ради у якому зазначено, що комісією, створеною розпорядженням міського голови за № 517 - р від 12.10.2021 р. було складено акт обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_2 , та по АДРЕСА_1 . Комісія рекомендувала ОСОБА_2 привести у відповідність до вимог чинного законодавства споруду гаража, розташовану на межі із земельною ділянкою ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 у випадку не досягнення згоди між сусідами і відмови від виконання вищенаведених рекомендацій звернутися до суду за захистом своїх прав на інтересів. Управлінню містобудуванню та архітектури Хмільницької міської ради звернутися до Державної інспекції архітектури та містобудування України із повідомленням про виявлення факту самочинного будівництва споруди гаража за адресою АДРЕСА_1 . На виконання розпорядження Виконавчим комітетом було надіслано до Державної інспекції архітектури та містобудування України лист від 24.11.2021 року № 2624/01-18 щодо здійснення позапланової перевірки об`єкта самочинного будівництва. Про результати перевірки Виконавчий комітет повідомлено не було.(а.с 35-37)

Ухвалою суду від 30.06.2022 клопотання позивача задоволено та призначено будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 13.12.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачка не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання теж не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити у позові за його недоведеністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Хмільницької міської ради у аоясненнях зазначив, що при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Судовий розгляд справи просить провести без участі представника Хмільницької міської ради Вінницької області.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, суб`єктом права власності на земельну ділянку кадастовий номер: :00:003:1541, що розташована в АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (копія на а.с.10-11, 74, 75-77).

Відповідно до акту обстеження земельних діялянок від 20.10.2021 по АДРЕСА_3 , комісією створеною розпорядженням міського голови за №517-р від 12.10.2021 встановлено, що металевий гараж відповідача та бетонний фундамент під ним розміщений впритул до межі земельної ділянки належної позивачці ОСОБА_1 (копія на а.с. 13).

Згідно договору дарування (квартири) від 08.12.2005 ОСОБА_1 прийняла від ОСОБА_4 дарунок - квартиру АДРЕСА_4 (копія на а.с. 65-67)

Крім того, відповідно до заповіту № 2976 від 29.12.2002 ОСОБА_4 заповіла квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_1 ( копія на а.с. 68).

Відповідно до будівельного паспорту №2799 від 11.10.2001 на будівництво добудови до житлового будинку АДРЕСА_5 , гр. ОСОБА_4 дозволено бідівництво добудови до житлового будинку розміром 6.0х5.0 м та обкладення будинку цеглою ( копія на а.с. 69-70)

Згідно пояснювальної записки до проекту будівництва добудови до житлового будинку АДРЕСА_5 з додатками, проект будівництва узгоджено з головним архітектором міста (копія на а.с. 71-73).

У відповіді Хмільницької міської ради Вінницької області від 28.11.2022 зазначено, що в Хмільницькій міській раді проектна кошторисна документація на будівництва гаражу по АДРЕСА_1 та відповідна виконавча документація по цьому об`єкту відсутня. ( а.с. 126).

У розписці попереднього співвласника будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 зазначено, що він не заперечує проти постройки гаража і узаконення його сусіду ОСОБА_2 ( копія на а.с. 128).

Відповдач з заявою від 23.07.1997 року до голови міськвиконкому ОСОБА_6 за дозволом установлення гаража ( копія а.с. 130).

У зв"язку з відсутністю необхідних документів, а саме вихідних даних, провести судову експертизу призначену судом неможливо ( а.с.142-143).

Суд, дослідивши докази, що надані сторонами, прийшов до такого.

Відповідно до ст.95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 ЗК України).

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осiб на земельнi дiлянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом способів.

Разом з тим, за вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно п.5 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва" відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Позов може бути пред`явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов`язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення. (п.17 Постанови )

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов`язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об`єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. Якщо технічна можливість перебудови об`єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.(п.22,24 Постанови)

У постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 2-6977/11 зроблено висновок, що "Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України".

Вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою (постанова Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 458/1173/14-ц.

Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проєкту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проєкту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови (постанова Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 646/7646/16-ц.

Отже, враховуючи викладені вимоги законодавства, з позовом про знесення самовільно збудованої будівлі може звернутись відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, до повноважень яких віднесено здійснення контролю у цій галузі. Право позивача на звернення до суду з таким позовом можливо лише у разі доведення ним порушення його прав, зокрема наявності перешкод у користуванні власністю, відсутністю можливості усунення таких порушень у інший, менш радикальний спосіб.

Позивач та його представник ні у позовній заяві, ні в подальшому при розгляді справи по суті не надали належних та допустимих доказів, які б свідчили, що спірний самовільно збудований об"єкт перешкоджає ОСОБА_1 використовувати власну земельну ділянку за цільовим призначенням.

Факт самовільного будівництва відповідачем ОСОБА_2 гаражу на межі з земельною ділянкою позивача та недоведення, що така обставина створює перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_7 , не є достатньою підставою для знесення спірної будівлі.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що відповідач відмовляється від проведення перебудови гаража чи вона є неможливою.

Про наслідки проведення Державною інспекцією архітектури та містобудування України перевірки дотримання відповідачем будівельних норм та правил, суду не відомо. Позивач, не скористався своїм процесуальним правом передбаченим ст. 84 ЦПК України, про витребування цих доказів.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.76, 81,258,264,265,273,354.355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимогпредставника ОСОБА_1 - адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Хмільницька міська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу гаража - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду Вінницької області на протязі 30-ти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК