Справа № 466/5373/17 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2519/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Цьона С.Ю.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 - Прудиуса О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Прудиуса Олега Орестовича , представника ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТзОВ «Джерело» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2022 адвокат Продиус О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТзОВ «Джерело» про стягнення коштів та просить суд прийняти заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до розгляду, скасувати рішення від 04 лютого 2020 року та залишити позовну заяву без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначає, що на момент подання позовної заяви у липні 2017 року ОСОБА_3 не підписував і особисто не подавав позовної заяви, оскільки є особою з інвалідністю та фізично не може пересуватися. Зазначені обставини підтверджуються долученими до заяви висновками експерта про те, що підпис на позовній заяві та доповненнях до неї виконував не ОСОБА_3 , а інша особа. На підставі п. п.1,2 ч.1 ст.257 ЦПК України просить переглянути рішення від 04.02.2020 та залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року у задоволенні заяви від 25.07.2022 ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТзОВ «Джерело» про стягнення коштів - відмовлено, залишивши рішення від 04.02.2020 в силі.

Ухвалу суду в апеляційному порядку 06 жовтня 2022 року оскаржив Прудиус Олег Орестович , представник ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною. Звертає увагу, що ОСОБА_3 не підписував позовну заяву в даній справі, що підтверджено висновком експерта, що є нововиявленою обставиною і, що є підставою для скасування рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 04.02.2020 та залишення позову без розгляду.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 23 вересня 2022 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Прудиуса Олега Орестовича , представника ОСОБА_1 не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих причин, що обставини, які вказує адвокат, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних причин.

В провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТзОВ «Джерело» про стягнення коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.02.2020 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 в користь ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 - 848 938,00 (вісімсот сорок вісім тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 00 коп.) суми за викуп земельної ділянки пл. 0,712 га. за адресою: АДРЕСА_1 (теперішня АДРЕСА_2 ) згідно договору суперфіцію від 13.11.2010 року, а також 6900,00 (шість тисяч дев`ятсот гривень 00 коп.) за надання правової допомоги, а разом стягнути 855 838 (вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 00 коп). Стягнуто порівну з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 в користь держави 8000 (вісім тисяч гривень 00 коп.) судового збору. У задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з ОСОБА_5 , ТзОВ «Джерело» в користь ОСОБА_3 - відмовлено.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 22.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04.02.2020 без змін /том 2 арк.спр.202-209/.

Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як істотну обставину для перегляду зазначеного рішення у даній справі заявник зазначає, що при зверненні до суду з позовною заявою у липні 2017 року ОСОБА_3 не підписував і особисто не подавав позовної заяви, оскільки є особою з інвалідністю та фізично не може пересуватися.

Згідно ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося представниками, сторонам на момент розгляду відомо, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю та фізично не пересувається.

Як вбачається з матеріалів справи /том 1 арк.спр.15/, 16.10.2014 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Каменцевою М.О. посвідчено довіреність від імені ОСОБА_3 , якою він уповноважує ОСОБА_6 бути його представником в т.ч. у судах загальної юрисдикції з правом подання позовної заяви, правом підпису.

За вказаних обставин, суд дійшов переконання, що позов подано до суду з додержанням всіх вимог щодо представництва.

Окрім цього, посилання адвоката Прудиуса О.О. на п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України та п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України є різними підставами і не можуть бути поєднані разом.

Заява залишається без розгляду, якщо вона подана недієздатною особою. За загальним правилом цивільного судочинства до суду за захистом свого права чи охоронюваного законом інтересу можуть звертатися тільки особи, які наділені цивільною процесуальною дієздатністю, тобто спроможні особисто здійснювати свої процесуальні права і виконувати обов`язки.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що звернення до суду, подане особою, яка не має процесуальної дієздатності, є недійсним з юридичної точки зору і не має жодних юридичних наслідків для цієї особи, однак, право на подання позову належить самому позивачеві і може бути реалізоване його законним представником.

Доказів про те, що ОСОБА_3 немає цивільної процесуальної дієздатності на звернення до суду судом не здобуто та не надано сторонами, а тому не може бути застосовано п.1 чи п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 №4 передбачено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього заборгованості).

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Встановлені в судовому засіданні обставини дають підстави для висновку проте, що обставини вказані адвокатом Прудиусом О.О. в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не можуть вважатися нововиявленими обставинами, адже ці обставини (обмежене фізичне пересування ОСОБА_3 ) були відомі йому на час ухвалення рішення від 04.02.2020.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також правова позиція суду в інших подібних справах. Вказане узгоджується зі правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 27 червня 2019 року у справі № 541/2460/16-ц

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 "Праведная проти Росії" (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 "Попов проти Молдови" (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру, (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, які вказує адвокат, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, однак такі можуть бути підставою для перегляду судового рішення в суді апеляційної чи касаційної інстанціях.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Прудиуса Олега Орестовича , представника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року- залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Прудиуса Олега Орестовича , представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2023 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк