справа № 631/1108/16-ц
провадження № 6/631/4/23
У Х В А Л А

п р о п о в е р н е н н я з а я в и

06 січня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Мащенко С. В., розглянувши у приміщенні суду заяву державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївни, із залученням до участі у справі стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 , «Про задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення»,-

в с т а н о в и в :

27 грудня 2022 року за допомогою поштових засобів зв`язку до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Н. С., із залученням до участі у справі стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 «Про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду», яка за своєю правовою природою є «Про задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення».

Зазначена заява зареєстрована за вхідним № 4569/22-вх із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/1108/16-ц (провадження № 6/631/26/22) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В.

Внаслідок закінчення календарного року вказана заява була перереєстрована із наданням автоматизованоюсистемою «Д-3» номеру провадження, що відповідає № 6/631/4/23.

Відтак, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши заяву державного виконавця «Про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду», на її відповідність вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України, суд вважає за необхідне повернути її разом із доданими до неї документами з огляду на таке.

Статтею 434 Цивільного процесуального кодексу України регламентований порядок вирішення питання про задоволення заяви про відмову від примусового виконання рішення.

Отже, частиною 1 вказаної статті визначено, що заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав документ.

Питання задоволення такої заяви, як чітко встановленою частиною 2 тієї ж статті, вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Системно аналізуючи чинні норми Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що по своїй суті заява державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївни, із залученням до участі у справі стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 , «Про задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення» є заявою, яка подається лише в письмовій формі, що убачається з приписів частини 2 статті 182 цього кодексу.

Одночасно з цим частиною 3 наведеної вище статті передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим кодексом. У випадках, коли цим кодексом такий порядок не встановлено він встановлюється судом.

Із зазначеною нормою права прямо кореспондує правило частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

До того ж статтею 183 цивільного процесуального кодифікованого закону України висунуті загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Зокрема, згідно із частинами 1 і 2 вказаної норми процесуального права будь-яка письмова заява повинна містити місцезнаходження (для юридичних осіб) особи, яка подає заяву та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді. До заяви, яка подається на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) (пункт 1 - 3 частини 1 і абзац 2 частини 2 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, звертаючись до Нововодолазького районного суду Харківської області із своєю заявою «Про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду» державний виконавець Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Н. С. вказаних вимог процесуального кодифікованого закону не дотрималась.

Крім того, нею порушено й триденний строк звернення до суду із заявою, яка подається на стадії виконання судового рішення, тобто «Про задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення», оскільки стягувач ОСОБА_1 подала свою письмову заяву про відмову від примусового виконання в процесі виконання рішення державному виконавцю 12.12.2022 року (вхідний № 3873), яка в той же день зареєструвала своє письмове звернення до суду (вихідний № 41145), проте лише 23.12.2022 року здала рекомендовану поштову кореспонденцію до суду (поштове відправлення № 088), що фактично надійшло у суд 27.12.2022 року.

Зазначене прямо убачається з трекінгу відстеження руху поштового відправлення № 088.

Натомість, норма процесуального права, викладена у частині 4 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України зобов`язує суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертати її заявнику без розгляду.

Приходячи до висновку про необхідність повернення заяви і доданих до неї документів заявникові, суд, перш за все, виходить з того, що статтею 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає у тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Отже, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Частиною 3 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Також, відповідно до змісту частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Здебільшого, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вказане повністю кореспондує зі змістом вже згаданої вище статті 55 Конституції України, яку відповідно до рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) слід розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, і суд не може відмовити у правосудді, а також у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства.

Одночасно із цим правилами прецедентної практики Європейського суду з прав людини передбачено, що кожна держава - учасниця Конвенції, реалізуючи пункт 1 її статті 6 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, незважаючи на те, що звернення особи до суду є її абсолютним правом, однак воно повинно ґрунтуватись на приписах матеріального та процесуального законів.

З урахуванням наведеного суддя вважає, що за таких обставин, заяву державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Н. С., із залученням до участі у справі стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 «Про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду», яка за своєю правовою природою є «Про задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення» та зареєстровану під єдиним унікальним № 631/1108/16-ц (провадження № 6/631/4/23), слід повернути заявникубез розгляду.

Постановляючи ухвалу слід зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 125 і 129 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі; статтями 17, 36, підпунктом «а» пункту 1 частини 1 статті 106 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води); статтями 2 - 4, 17, 18, 182, 183, пунктом 1 частини 1 і частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 і 6 статті 272, частиною 2 статті 352, статтями 353 354 і статтею 434 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Заяву державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївни, із залученням до участі у справі стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 , «Про задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення», зареєстровану під єдиним унікальним № 631/1108/16-ц (провадження № 6/631/4/23), повернути разом із доданими до неї документами, залишивши в суді її копію.

Роз`яснити заявнику - державному виконавцю Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївні, що повернення її заяви не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для цього.

Копію ухвали та заяву з доданими до неї документами надіслати заявнику - державному виконавцю Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївні рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко