Справа №: 343/1257/22
Провадження №: 2/0343/78/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Витвицька сільська рада територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод в користуванні дорогою (проїздом),-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні дорогою загального користування площею 0,0020 га земель комунальної форми власності (житлової та громадської забудови), яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом демонтування бетонної стяжки площею 20 кв. м. вздовж кам`яної огорожі подвір`я відповідача ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , разом із сім`єю проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , який збудований ним на підставі наданої будівельно-технічної документації, та належить йому на праві приватної власності.

ОСОБА_2 теж проживає по АДРЕСА_1 в належному йому та його сім`ї житловому будинку.

АДРЕСА_2 , яка слугує позивачу проїздом до його присадибної ділянки, є дорогою загального користування, пролягає по земельній ділянці комунальної форми власності і відноситься до земель житлової та громадської забудови.

Відповідач по справі самовільно зайняв частину громадської дороги площею 0,0020 га комунальної власності, облаштував бетонні стяжки вздовж огорожі свого подвір`я, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Самовільним зайняттям відповідачем частини дороги по вул.В.Стуса, на якій він облаштував бетонну стяжку вздовж огорожі свого подвір`я, відповідач чинить йому перешкоди в користуванні дорогою по АДРЕСА_2 , яка є проїздом до його подвір`я.

Незважаючи на те, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, він і надалі продовжує чинити йому перешкоди в користуванні проїздом по АДРЕСА_2 до його житлового будинку та земельної ділянки. Дії відповідача є неправомірними, порушують його право щодо доступу до житлового будинку та земельної ділянки.

Не зважаючи на всі вжиті до відповідача заходи, відповідач ОСОБА_2 не усунув перешкоди у проїзді до його житлового будинку та земельної ділянки.

Оскільки в добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 не бажає усунути

перешкоди в користуванні йому дорогою (проїздом), він змушений звернутися до суду з даним

позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Оленин О.Ф. (ордер серії АТ № 1027236 від 10.08.2022) в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини викладені в позові. Пояснили, що відповідач на даний час залив стяжку висотою 20 см. ОСОБА_1 не має можливості заїхати до себе до будинковолодіння вантажним транспортним засобом. Відбитих меж земельної ділянки та дороги не визначалось. Відповідач був за порушення норм землекористування притягнутий до адміністративної відповідальності. Просять позов задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У судове засідання відповідач не прибув.

Представник відповідача, адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ № 1027650 від 25.08.2022) в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначивши, що право власності відповідача на будинковолодіння в даний час не оформлено. Сільська рада не встановила площу відмостки, яка встановлена і не переконалась чи не входить вона в площу земельної ділянки відповідача. Також має місце захоплення землі під дорогу іншими землекористувачами: Микулин та ОСОБА_3 . В даний час ширина дороги становить в різних місцях 1.83 м. 3.8 м. Вимощення відповідач встановив в межах земельної ділянки. Спадщину після смерті батьків землекористувачів, відповідач на даний час не прийняв.

Представники третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Витвицька сільська рада територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області Паньків О.В. (довіреність від 25.08.2022) та ОСОБА_4 (довіреність від 25.08.2022) в судовому засіданні позов підтримали. ОСОБА_4 пояснив, що дане вимощення влаштоване на дорозі громадського користування. Площа вимощення не визначалась, мова йшла про демонтаж всього вимощення. Відповідач систематично чинить перешкоди в користуванні дорогою. Сільською радою направлявся лист в Держгеокадастр і відповідача було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. Комісія виходила з фактичного використання громадської дороги. Межу земельної ділянки відповідача не встановлювалось. Паркан відповідає межам попереднього паркану, який облаштований попередніми землекористувачами.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явились в судове засідання, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Згідно із приписами ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п.п. г, е ч.1 ст.91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

Ч. 2 ст.91 ЗК України визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно до вимог ст.ст. 103, 152, 153 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Власник та користувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом способів.

Згідно зі ст.189 ЗК України, самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Відповідно до ст.158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органівмісцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Відповідно до ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , на праві власності належать житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці площею 0,17 га. Даний факт підтверджено копією архівного витягу з рішення 14 сесії 2 демократичного скликання Витвицької сільської Ради від 06 березня 1997 року "Про надання земель у приватну власність та користування громадянам села Витвиця" (а.с.9).

Викопіювання з генерального плану села Витвиця та селища Вигодівка від 2016 року, розробленого ДП «Діпромісто», підтверджує, що дорога по АДРЕСА_2 є дорогою загального користування, ширина проїзду по АДРЕСА_2 становить 10 м, на якому передбачено облаштування тротуару з двох сторін шириною по 1.50 м., проїжджа частина дороги повинна становити 6 метрів.

Позивачем та його представником в судовому засіданні стверджено, що відповідач в справі ОСОБА_2 , самовільно зайняв частину громадської дороги площею 0,0020 га, залив стяжку висотою 20 см., чим чинить позивачу ОСОБА_1 перешкоду в доступі до його житлового будинку. Захоплена земельна ділянка відноситься до земель загального користування (проїзд).

Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки від 28.09.2021 №603/0/92-21-ДК/753/АО/10/01/-21 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (а.с.15), 28 вересня 2021 року було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , в результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка площею 0,0020 га комунальної форми власності землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0020 га комунальної форми власності (частина вулиці Стуса) ОСОБА_2 шляхом облаштування бетонної стяжки вздовж огорожі свого подвір`я, що є порушенням ст.ст. 125,126, п."б" ч.1 ст.211 ЗК України, відповідальність за дане адмінстративне правопорушення передбачене ст.53-1 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністривного стягнення Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 20 жовтня 2021 року (а.с.17), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

З приводу перешкод в користуванні проїздом загального користування 17.02.2022 позивач в звернувся до начальника Головного управління Держгеокадастру і до голови Витвицької сільської ради ТГ (а.с.18).

В судовому засіданні встановлено, що 21 червня 2022 року комісією з участю голови земельної комісії ОСОБА_5 , члена земельної комісії, депутата Витвицької сільської ради Тишківського М.М. та головного спеціаліста відділу Левковича В.С. складено акт, згідно з яким, відповідно до генерального плану с.Витвиця та с-ща Вигодівка проїжджа частина ставновить 6 м., в межах якої користувачами та власниками земельних ділянок встановлено огорожі чи межові знаки (стовпчики). Також з явним порушенням існуючої межі вулиці ОСОБА_2 здійснив бетонне вимощення (висотою понад 20 см) вздовж кам`яної огорожі. Орієнтовною площею близько 20м2, чим порушив право на користування вулицею ОСОБА_1 . Комісія рекомендує демонтувати встановлені перешкоди та привести проїжджу частину до містобудівних норм (а.с.19).

Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідачем ОСОБА_2 самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0020 га, земель комунальної форми власності (житлової та громадської забудови), яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом встановлення бетонної стяжки площею 20 кв.м вздовж кам`яної огорожі подвір`я ОСОБА_2 .

Вищезазначені докази свідчать про те, що відповідачем по справі ОСОБА_2 продовжується чинення перешкод позивачу ОСОБА_6 у користуванні дорогою загального користування, що розташовані за адресою - АДРЕСА_1 .

Наведене не спростовано відповідачем ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, основуючись на вимогах чинного законодавства, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Витвицька сільська рада територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод в користуванні дорогою (проїздом),

підлягають до задоволення.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 91, 103, 152-153, 158 ЗК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" із змінами внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2, керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Витвицька сільська рада територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод в користуванні дорогою (проїздом) задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні дорогою загального користування площею 0,0020 га земель комунальної форми власності (житлової та громадської забудови), яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом демонтування бетонної стяжки площею 20 кв.м вздовж кам`яної огорожі подвір`я ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору та 3000 (три тисяч) гривень 00 копійок витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду черед Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Витвицька сільська рада територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: с.Витвиця Калуського району Івано-Франківської області, 77533, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький