Номер провадження: 22-ц/813/4524/23
Справа № 509/1480/21
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є. М.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13.02.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходько Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва та приведення об`кту до попереднього стану,

в с т а н о в и в:

02 квітня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області постановив у зазначеній справі ухвалу, на яку 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу одночасно заявивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником зазначено, що копію оскаржуваної ухвали суду а ні він а ні його представник ОСОБА_3 не отримували. Копія ухвали була отримана адвокатом Шляпіною Л.М. лише 19 грудня 2022 року.

Відповідно до статті 354 ЦПК України, якою визначені строки на апеляційне оскарження, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України визначено, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із частиною 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Ryssia»). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Коли строк для оскарження поновлюється після спливу значного періоду часу без жодної потреби у виправленні серйозних судових помилок чи недоліків правосуддя, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Тоді як вирішення питання про будь-яке поновлення строку на оскарження відноситься саме до повноважень національних судів, такі повноваження не є необмеженими. У кожній справі національні суди маютьперевірити, чи є підстави для поновлення строку на оскарження виправданими, а також обґрунтувати своє рішення про поновлення строку (SABADASH v. UKRAINE № 28052/13, § 31-34, ЄСПЛ, від 23 липня 2019 року).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області 02 квітня 2021 року постановлена за відсутності сторін (а.с. 31-34), в цей же день копія ухвали направлена учасникам справи (а.с.35), проте відомості отримання скаржником поштового відправлення в матеріалах справи відсутні.

13 жовтня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області постановив ухвалу про виправлення описки.

03 листопада 2021 року адвокат Компанієць М.М., який представляв інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції на підставі ордеру серія ОД №436229 від 25 травня 2021 року (а.с. 50) звернувся до суду з заявою про направлення оскаржуваної ухвали суду від 02 квітня 2021 року та ухвали суду від 13 жовтня 2021 року в цій же справі на його електронну адресу.

03 листопада 2021 року адвокат Компанієць М.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2021 року (а.с.85)

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2021 року залишено без змін.

10 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 на підставі довіреності ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про надання копії ухвали суду від 02 квітня 2021 року та ознайомлення з матеріалами справи, яка зареєстрована судом 12 серпня 2022 року за №10859/22вх. (а.с.78)

19 грудня 2022 року адвокат Шляпіна Л.М. діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та надати копію ухвали суду від 02 квітня 2021 року, яка зареєстрована судом 19 грудня 2022 року за №18005/22вх., в якій зазначено, що копія ухвали суду отримана 19 грудня 2022 року (а.с.88).

Вказані обставини свідчать, що ще в листопаді 2021 року ОСОБА_1 був обізнаний про наявність ухвали постановленої 02 квітня 2021 року про забезпечення позову.

А отже лише посилання на те, що новий представник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної ухвали лише 19 грудня 2022 року, без зазначення підстав, які об`єктивно перешкоджали подати апеляційну скаргу раніше, з огляду на обізнаність особи про існування такої ухвали не можна визнати поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга має бути залишена без руху з наданням строку з дня вручення ухвали суду апеляційної інстанції протягом десяти днів для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Якщо заяву не буде подано заявником в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Докази слід подати до Одеського апеляційного суду за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24а з посиланням на номер провадження 22-ц/813/4524/23.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.А. Приходько