Справа №464/55/23
пр.№ 2/464/500/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2023 року суддя Сихівського районного суду м. Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого підприємства «ЛЬВІВСПЕЦБУД», Дочірнього підприємства «ЛЬВІВТРАНССПЕЦБУД» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСПЕЦБУД», державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ТУЗЯКА Павла Тарасовича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним акту прийому передачі основних засобів з балансу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого підприємства «ЛЬВІВСПЕЦБУД» в статутний фонд Дочірнього підприємства «ЛЬВІВТРАНССПЕЦБУД» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСПЕЦБУД»,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТзОВ ВП «Львівспецбуд», ДП «Львівтрансспецбуд» ТзОВ «Львівспецбуд», державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка П.Т. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним акту прийому передачі основних засобів з балансу ТзОВ ВП «Львівспецбуд» в статутний фонд ДП «Львівтрансспецбуд» ТзОВ «Львівспецбуд».

Вирішуючи питання про відкриття провадження, вивчивши зміст позову, ознайомившись з додатками до позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову як дотримання всіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Визначити, яким саме судом та за якими правилами має бути розглянутий спір, і має судова юрисдикція.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, які передбачено у статті 2 ЦПК України, і до яких віднесено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В порядку пунктів 3, 13 частини першої статті 20 ГПК України, господарські суди, зокрема, розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Згідно з частиною шістнадцятою статті 30 ГПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо розгляд таких вимог віднесений до юрисдикції господарського суду, розглядаються господарським судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Ознаками господарського спору є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 25 лютого 2020 року у справі № 916/385/19 (провадження № 12-167гс19), 08 серпня 2022 року у справі №521/6349/20 (провадження №61-2670св22).

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування акту прийому-передачі та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію. Як вбачається з позовної заяви та доданих додатків позивач є засновником та учасником ТзОВ ВП «Львівспецбуд» із часткою 50% статутного капіталу товариства, щодо створення якого 22 травня 1996 року були внесені відомості з кодом № 13800506 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

19 серпня 1999 року між ДП АТК «Турист» та ТзОВ ВП «Львівспецбуд» укладено договір купівлі продажу аркової споруди нежитлової будівлі площею 438,1 кв.м, яка змонтована по АДРЕСА_1 , цього ж дня складено акт приймання - передачі нерухомого майна. Дане майно набуто ТзОВ ВП «Львівспецбуд» до запровадження функціонування Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є об`єкт нерухомого майна, який був придбаний 19 серпня 1999 року ТзОВ ВП «Львівспецбуд», а предметом позову є матеріально-правові вимоги про визнання незаконними акту приймання-передачі цього нерухомого майна від ТзОВ ВП «Львівспецбуд» до ДП «Львівтрансспецбуд» ТзОВ «Львівспецбуд» та скасування його державної реєстрації.

Підставами позовних вимог є обставини того, що 25 лютого 2000 року відповідно до протоколу №1, що був складений на підставі проведеного засідання зборів засновників ТзОВ ВП «Львівспецбуд», у зв`язку з виробничою необхідністю, було створено на базі ТзОВ ВП «Львівспецбуд» - ДП «Львівтрансспецбуд» із створенням статутного фонду за рахунок основних засобів, матеріалів і оборотних коштів ТзОВ ВП «Львівспецбуд» та 23 березня 2000 року з кодом № 30917897 було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Засновником даного дочірнього підприємтсва є ТзОВ ВП «Львівспецбуд» з кінцевими бенефіціарними власниками в особі ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до акту прийому передачі основних засобів від 01 липня 2000 року з балансу ТзОВ ВП «Львівспецбуд» в статутний фонд ДП «Львівтрансспецбуд» передано майно, зокрема, під п.5 спірне нерухоме майно - аркову споруду, однак не вказано місцезнаходження такої. Даний акт оскаржується позивачем та є предметом позовних вимог, поряд з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 50173203 від 12 грудня 2019 року, прийнятого державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т.

Таким чином, як підставу позовних вимог позивач зазначає обставини незаконності вибуття і передачі цього нерухомого майна з власності ТзОВ ВП «Львівспецбуд» до ДП «Львівтрансспецбуд» ТзОВ «Львівспецбуд» на підставі акту прийому - передачі та його державної реєстрації 12 грудня 2019 року державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Тузяком П.Т.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що порушення речових прав ТзОВ ВП «Львівспецбуд» порушують його охоронювані законом права та інтереси ОСОБА_3 як учасника підприємницького товариства, як приклад наводить п.4.8, 4.10 Статуту ТзОВ ВП «Львівспецбуд», в яких зазначено, що прибуток товариства утворюється з надходжень від фінансово-господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняно до них витрат і витрат на оплату праці, розподіл між учасниками чистого прибутку здійснюється за результатами роботи Товариства за рік пропорційно їх вкладам до статутного капіталу Товариства в порядку і на умовах, передбачених рішеннями загальних зборів учасників товариства, тощо.

Тобто, суд доходить висновку, що підставою позовних вимог є порушення корпоративних прав ОСОБА_5 , оскільки право на отримання прибутку від діяльності товариства є корпоративними правами в силу вимог ст.96-1 ЦК України.

Відповідно до висновків, що викладені у постановах Великої Палати Верховного суду від 09 квітня 2019 року у справі №916/1295/18 та від 17 грудня 2019 року у справі №927/97/19, якщо учасник юридичної особи обґрунтовує свої вимоги порушенням своїх корпоративних прав, то такий спір є спором про право на управління юридичною особою, має ознаки корпоративного і належить до юрисдикції господарських судів.

Вказане свідчить, що між сторонами виник спір про корпоративні права відповідно до п.3,13 ч.1 ст.20 ГПК України. Вимога про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, прийняте державним реєстратором є похідною вимогою у розумінні ч.16 ст.30 ГПК України.

З урахуванням наведеного вважаю, що ефективний судовий захист інтересів позивача буде можливим за умови розгляду цього спору за правилами господарського судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з характеру спірних правовідносин та їх учасників, спір підсудний Господарському суду Львівської області, а не місцевому загальному.

На підставі ст.20 ГПК України, керуючись ст.186 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого підприємства «ЛЬВІВСПЕЦБУД», Дочірнього підприємства «ЛЬВІВТРАНССПЕЦБУД» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСПЕЦБУД», державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ТУЗЯКА Павла Тарасовича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним акту прийому передачі основних засобів з балансу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого підприємства «ЛЬВІВСПЕЦБУД» в статутний фонд Дочірнього підприємства «ЛЬВІВТРАНССПЕЦБУД» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСПЕЦБУД».

Роз`яснити ОСОБА_6 про право звернення з даним позовом до Господарського суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 06 січня 2023 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ БЕСПАЛЬОК О.А.