П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року у складі судді Іванова А.П., про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

03 черпня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ільницький С.М., звернувся до суду із позовом до відповідача АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання відновити залишок коштів станом на 09.06.2022 на картковому рахунку НОМЕР_1 в сумі 66398 грн. та на картковому рахунку НОМЕР_2 в сумі 2180 доларів США.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив заборонити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» нараховувати відсотки, пеню та інші штрафні санкції по картковому рахунку НОМЕР_1 до прийняття рішення у справі.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушення прав та інтересів позивача, оскільки у випадку задоволення позову, йому доведеться додатково звертатись до суду про стягнення із банку всіх сплачених ним відсотків за боргом, пені та інших штрафних санкції.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року заяву задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №308/10157/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

Заборонено акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» нараховувати відсотки, пеню та інші штрафні санкції по картковому рахунку НОМЕР_1 до прийняття рішення у справі.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така постановлена всупереч вимогам статей 151-153 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача ОСОБА_2 , пояснення представника апелянта ОСОБА_3 , перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 03 черпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про про захист прав споживачів шляхом зобов`язання відновити залишок коштів.

Обгрунтовуючи позов ОСОБА_1 вказує на те, що в результаті шахрайських дій та невжиття банком заходів щодо безпеки із його карткових рахунків було стягнуто кошти, а саме з картки НОМЕР_1 в сумі 66398 грн. та карткового рахунку НОМЕР_3 в сумі 2180 доларів США. Окрім того, одну з карток було приєднано до сервісу Google Pay без запиту та згоди позивача. По жодній із транзакцій, а це понад 20000 грн. не приходили від банку жодні смс повідомлення з паролями підтвердження операції. Також у позові зазначено, що банком неправомірно здійснено підняття кредитного ліміту до 75000 грн., оскільки згідно заяви про приєднання до умов максимальний ліміт 50000 грн.

Таким чином, предметом позову є захист прав споживача щодо неправомірності списання коштів з карток позивача та відновлення залишку коштів на картковому рахунку НОМЕР_1 в сумі 66398 грн. та карткового рахунку НОМЕР_3 в сумі 2180 дол. США, які як вказує позивач неправомірно стягнуто в результаті шахрайських дій.

Подаючи заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовував її тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та вимушеності додатково звертатися до суду для відновлення порушених прав, оскільки банк продовжуватиме нараховувати платежі за наданий кредит.

Наявність чи відсутність підстав для відновлення залишків коштів на картковому рахунку НОМЕР_4 та правомірність підняття кредитного ліміту позивачу є предметом спору і позивач щодо цього має матеріально правові інтереси, і в разі задоволення позову, позивачу буде гарантований ефективний захист і поновлення їх прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову у вигляді заборони нараховування відсотків, пені та інших штрафних санкцій по вищевказаному картковому рахунку до прийняття рішення у справі, є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Окрім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції на законних підставах вжито заходів забезпечення позову та обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу. Підстав для її скасування чи зміни не має.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст.375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: