Провадження №2/359/326/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Наприкінці жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що довіреністю від 18 серпня 2016 року уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси при вчиненні правочину щодо продажу належної йому на праві приватної спільної сумісної власності частини квартири АДРЕСА_1 за ціною та на умовах на його розсуд. На підставі цієї довіреності 02 листопада 2018 року ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу квартири. За яким відчужив квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 за ціною у розмірі 1126314 гривень 60 копійок, які є еквівалентом 40000 доларів США. ОСОБА_2 не передав ОСОБА_1 отримані від продажу квартири кошти. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 281578 гривень 65 копійок, що становлять ј частку від ціни продажу квартири, тобто відповідає розміру його частки у праві спільної часткової власності.

2. Ставлення сторін до пред`явленого позову.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні.

ОСОБА_2 направив до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти пред`явленого позову вказав на те, що надані докази не підтверджуються виникнення у нього будь-якої заборгованості перед позивачем (а.с.80-82).

Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду відповідь на відзив, вказавши, що наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.87-89).

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2021 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості була направлена за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.48).

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2022 року цивільну справу передано для розгляду судді Журавському В.В. (а.с.53).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.57-58).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.147).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належали ѕ частки, а також ОСОБА_2 ј частка квартири АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданим виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів від 07 квітня 1997 року (а.с.31) та копією Витягу з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 листопада 2018 року (а.с.32-33).

Зі змісту довіреності від 18 серпня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвіїв Л.І., вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси при вчиненні правочину щодо продажу належної на праві спільної сумісної власності частини квартири АДРЕСА_1 , за ціною та на умовах на його розсуд (а.с.29-30).

На підставі цієї довіреності 02 листопада 2018 року ОСОБА_2 , який діяв від власного імені, а також від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , уклав договір купівлі-продажу квартири. За умовами якого ОСОБА_2 відчужив на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.23-27).

Згідно п.5 договору купівлі-продажу квартири за домовленістю сторін продаж квартири вчинено за 1126314 гривень 60 копійок, які є еквівалентом 40000 доларів США, які в повній сумі сплачені покупцем продавцю та представнику продавців до підписання цього договору.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.17 «Представництво» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення» та гл.68 «Доручення» розділу III «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору.

5.1. норми матеріального права та судова практика, яким суд керується при вирішенні спору.

Відповідно до ст.237 та ч.3 ст.238 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно зі ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно зі ст.1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1006 ЦК України повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі №320/4274/16-ц (провадження №61-25696св18) зроблено висновок про застосування частини другої статті 530, пункту 3 частини першої статті 1006 ЦК України та вказано, що у разі відсутності домовленості між повіреним та довірителем про встановлення строку (терміну) передачі одержаного у зв`язку з виконанням доручення, така передача має відбуватися негайно. При цьому для довірителя не потрібно пред`являти вимогу про передачу одержаного у зв`язку з виконанням доручення, оскільки пункт 3 частини першої статті 1006 ЦК України є виключенням, що допускається частиною другою статті 530 ЦК України.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

5.2 норми процесуального права.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Зі змісту договору купівлі-продажу квартири вбачається, що до підписання цього договору продавець у повному обсязі сплатила покупцю та представнику покупців, тобто ОСОБА_2 , грошові кошти у розмірі 1126314 гривень 60 копійок.

У зв`язку з цим у ОСОБА_2 виник обов`язок передати довірителеві все одержане на виконання доручення.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження виконання ОСОБА_2 вказаного обов`язку перед позивачем.

Враховуючи розмір частки позивача у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка становить ј частку. Тому розмір грошових коштів, які позивач повинен був отримати внаслідок продажу його частки становить 281578 гривень 65 копійок (126314,60 / 1/4).

Тому з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути грошові кошти у розмірі 281578 гривень 65 копійок.

До вказаного висновку суд приходить вважаючи необґрунтованим твердження представника позивача ОСОБА_4 стосовно того, що квартира АДРЕСА_1 , була продана ОСОБА_2 за ціною 1126314 гривень 60 копійок, що на момент продажу було еквівалентно 4000 доларів США. В той час як станом на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог курс долара США по відношенню до національної валюти значно зріс та становить 36 гривень 56 копійок за 1 долар США. Тому вартість ј частки квартири складає 365600 гривень.

За змістом п.5 договору купівлі-продажу квартири від 02 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвіїв Л.І., зареєстрованого в реєстрі №615, встановлено, що грошовою одиницею, в якій здійснювався розрахунок з продаж нерухомого майна є національна валюта гривня, та сторони в умовах договору визначили лише грошовий еквівалент в іноземній валюті в доларах США.

Враховуючи, що умовами договору купівлі-продажу квартири чітко передбачено, що продаж квартири вчинено в національній валюті. Тому стягнення ј частки від вартості спірної квартири має відбуватись також в національній валюті, тобто в гривнях.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3809 гривень 20 копійок. Пред`явлений ним позов задоволений частково. Тому з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2816 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.530, ч.1, ч.2 ст.533, ст.1000, ст.1006 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 та ч.3 ст.89, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 281578 гривень 65 копійок.

В задоволенні позову про стягнення коштів у більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 2816 гривень 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній до чинного законодавства, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 21 грудня 1995 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 20 січня 2023 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський