Справа № 203/47/23
Провадження № 4-с/0203/6/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Муліній В.К.,

за участю боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в режимі відеоконференції цивільну справу у паперовій формі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Лілії Олександрівни щодо винесення вимоги виконавця від 23 грудня 2022 року, де стягувачем є ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав як божника у виконавчому провадженні зі скаргою на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Л.О. щодо винесення вимоги виконавця від 23 грудня 2022 року під час примусового виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року №203/3174/22 (провадження 2з/0203/78/2022) про забезпечення позову ОСОБА_3 до його подачі, оскільки державний виконавець виніс вимогу 23 грудня 2022 року про передачу дитини за адресою, якої не існує в селі Гатне та у спосіб, який не передбачено судом в ухвалі. Так, публічні реєстри не містять даних про існування адреси АДРЕСА_1 , а крім того, ухвала суду не містить ніяких календарних дат виконання цього судового рішення, а лише дні по вихідних днях кожну другу та четверту суботу і неділю, тому державний виконавець протиправно самостійно провів розрахунок та визначив календарні дати передачі дитини і обов`язок боржника робити це за адресою, що не існує,, тому боржник просив суд визнати дії вказаного державного виконавця щодо винесення вимоги від 23 грудня 2022 року у ВП № 69826632 помилковими/протиправними.

В подальшому боржник 06 лютого 2023 року через підсистему «Електронний суд» збільшив вимоги скарги та просив також визнати протиправними дії державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Л.О. щодо ненадання відповіді за заяву ОСОБА_1 від 09 січня 2023 року, проте в подальшому відмовився від цієї частини вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2023 року вказана скарга передана в провадження судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. та ухвалою від 09 січня 2023 року скарга прийнята до розгляду з призначенням на 18 січня 2023 року та витребуванням у державного виконавця виконавчого провадження № 69826632 в копії.

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року прийнята відмова ОСОБА_1 від скарги в частині оскарження дій державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Лілії Олександрівни щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09 січня 2023 року, а провадження у цивільній справі в цій частині вимог закрите.

Стягувач ОСОБА_3 та її представник адвокат Стенюкова Л.М. 17 січня 2023 року подали письмові пояснення, в яких вимоги скарги не визнали повністю та наполягали на відмові в їх задоволенні з підстав законності дій державного виконавця і умисного ухилення боржника від виконання судового рішення, яким зобов`язано передати малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матері. При цьому, доводи боржника про неіснуючу адресу надумані, оскільки вказівка адреси через дріб загальноприйняте у вжитку позначення будинку та квартири і не свідчить про вказівку неіснуючої адреси. Так само надуманими є і інші доводи скарги стосовно безпідставного визначення календарних дат виконання ухвали, оскільки вимога державного виконавця виконати судове рішення у конкретні календарні дні тижня, що визначалися ухвалою суду, не виходить за межі повноважень державного виконавця і відповідає суті судового рішення.

Державний виконавець на виконання вимог ухвали суду від 09 січня 2023 року направив копію виконавчого провадження, що отримана судом 16 січня 2023 року, а також клопотання про відмову у задоволенні скарги.

19 січня 2023 року боржник подав заперечення на пояснення стягувача та її представника, в яких виклав доводи, аналогічні доводам скарги.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції боржник підтримав вимоги скарги з наведених у ній підстав та наполягав на її повному задоволенні.

Представник та стягувач у поданих 18 січня, 06 лютого, 21 лютого, 24 лютого 2023 року заявах клопотала про розгляд скарги у її та стягувача відсутність, наполягаючи на відмові в задоволенні скарги в повному обсязі.

Державний виконавець у поданих клопотаннях наполягала на відмові в задоволенні скарги з підстав дотримання нею в повному обсязі вимог чинного законодавства при виконанні ухвали суду про забезпечення позову, а також одночасно клопотала про розгляд скарги у її відсутності.

Суд, розглянувши скаргу, заслухавши усні пояснення боржника, дослідивши наявні письмові докази в межах доводів скарги, приходить до наступного висновку.

Здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано розділом VІІ ЦПК України і спрямовано на захист учасників виконавчого провадження від порушень їх прав та свобод під час виконання судових рішень за принципом їх обов`язковості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Як встановлено в судовому засіданні ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року № 203/3174/22 (провадження № 2з/0203/78/2022) за заявою ОСОБА_3 вжито заходи забезпечення позову до його подачі; зобов`язано ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) передавати малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , матері ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) для особистого спілкування, без обмеження місць перебування, без присутності батька, по вихідних днях кожну другу та четверту суботу і неділю з 10-00 г. суботи до 19-00 г. неділі; а також зобов`язати надати необмежене спілкування матері із сином особисто, у вільний час дитини, засобами телефонного, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо); заходи зустрічного забезпечення не застосовувати.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року (провадження № 2во/0203/19/22) представнику стягувача ОСОБА_3 адвокату Стенюковій Л.М. в задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року у справі №203/3174/22 відмовлено. Вказана ухвала мотивована тим, що в поданій заяві про виправлення описки в ухвалі від 01 вересня 2022 року представник просила виправити описки та зазначити правильною адресу: « АДРЕСА_1 », замість « АДРЕСА_1 », проте суд вказав зазначення в адресі номеру будинку та квартири через позначку «/» є загальноприйнятим позначенням, тому зазначення в ухвалі відповідних адрес, як « АДРЕСА_1 », є аналогічним і зазначенням останніх, як АДРЕСА_1 » не є описками, що впливають на зміст судового рішення та його виконання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року ухвала місцевого суду від 01 вересня 2022 року залишена без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання судових рішень місцевого та апеляційного судів.

12 вересня 2022 року головним державним виконавцем Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Л.О. на підставі заяви ОСОБА_3 від 09 вересня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69826632 (а.с.38).

Також 12 вересня 2022 року винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору.

28 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця та начальника відділу ДВС з рядом заяв та клопотань, вказавши свою адресу проживання : АДРЕСА_1 (а.с. 48, 50-52,55-57, 60-61, 63-69, 70-73).

28 жовтня 2022 року головним державним виконавцем Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Л.О. винесена постанова про зупинення виконавчого провадження на підставі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» після надходження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 01 вересня 2022 року та відкриття апеляційного провадження.

23 грудня 2022 року головним державним виконавцем Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Л.О. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у зв`язку з завершенням апеляційного розгляду постановою Дніпровського апеляційного суду 10 листопада 2022 року, якою залишено в силі ухвала місцевого суду від 01 вересня 2022 року.

23 грудня 2022 року за вих. № 63584-5 боржнику ОСОБА_1 направлена вимога державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Л.О.: 14 січня 2023 року о 10 год. 00 хв. боржнику необхідно передати малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , матері ОСОБА_3 для особистого спілкування, без обмеження місця перебування, без присутності батька, по вихідних днях кожну другу та четверту суботу і неділю з 10:00 г. суботи до 19:00 г. неділі; а також зобов`язати надати необмежене спілкування матері із сином особисто, у вільний час дитини, засобами телефонного, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) і представляє собою сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч.ч.1 та 2 вказаної статті передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 641, , виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно п.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, на час винесення вимоги виконавче провадження було відкрите та проведення виконавчих дій поновлено після перегляду апеляційний судом ухвали місцевого суду, що виконувалась, а відтак, з огляду на відповідність цієї вимог формі, дії державного виконавця з винесення вимоги на виконання судового рішення відповідають ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та наведеній вище Інструкції, а тому підстави для визнання дій державного виконавця з підстав лишень винесення такої вимоги відсутні.

Доводи боржника про те, що державний виконавець вказала неіснуючу адресу, суд відхиляє, оскільки саме така як у вимозі державного виконавця адреса вказана в ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року, а оцінка доводам невідповідності адреси через те, що будинок та квартира зазначені через дріб, а не окремо, надана судом в ухвалі про відмову у виправленні описки від 28 грудня 2022 року, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відповідність вимоги державного виконавця резолютивній частині виконавчого документа ,яким є ухвала суду про забезпечення позову.

Крім того, суд відзначає, що доказів того, що процесуальні документи виконавчого провадження, в тому числі і вимогу державного виконавця від 23 грудня 2022 року, боржник не отримував за адресою свого мешкання через зазначення адреси в частині будинку і квартири через дріб, а не окремо, боржником суду не надано, тобто перешкод у отриманні пошти чи її повернення без вручення через вказану форму викладення адреси в судовому засіданні не підтверджено.

Одночасно суд звертає увагу на те, що за твердженнями боржника він ще 02 січня 2022 року ознайомився з вимогою державного виконавця від 23 грудня 2022 року вчинити дії з виконання судового рішення 14 січня 2022 року, тобто завчасно, що свідчить про дотримання прав боржника у виконавчому провадженні державним виконавцем.

Доводи скарги про те, що державний виконавець неправомірно визначив календарні дати виконання ухвали суду, суд відхиляє як помилкові, оскільки судове рішення зобов`язального характеру із визначеною судовим рішенням періодичністю, зокрема, по вихідних днях кожну другу та четверту суботу і неділю з 10:00 г. суботи до 19:00 г. неділі, а тому визначення календарної дати вимоги виконати судове рішення у той день тижня, який відповідає резолютивній частині рішення, є спрямованим на фактичне реальне виконання виконавчого документу і відповідає наведеним вище вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За наведених обставин, оцінивши подані докази кожен окремо на належність, сотатність, достовірність, в їх сукупності і логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, на підставі чого належить постановити цю ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 447-451, 259, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратуненко Лілії Олександрівни щодо винесення вимоги виконавця від 23 грудня 2022 року, де стягувачем є ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена і підписана 03 березня 2023 року.

Суддя О.В. Колесніченко