Ухвала

01 березня 2023 року

м. Київ

справа № 570/4094/20

провадження № 61-2135ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною представником Іващенко Іриною Ігорівною , на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)», Міністерства юстиції України, третя особа - Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з позовом до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)», Міністерства юстиції України, третя особа - Державна казначейська служба України, в якому просить стягнути з Державного бюджету України на його користь грошові кошти в розмірі 450 000,00 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 26 січня 2023 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року залишено без змін.

22 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Іващенко І. І. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення в цій частині про задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у зазначеній справі становить 450 000,00 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн * 250=671 000,00 грн).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною представником Іващенко Іриною Ігорівною , на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)», Міністерства юстиції України, третя особа - Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар