РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартьянової С.М.

за участю секретаря судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якому просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, та після розірвання шлюбу визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб 04.09.2004 року. Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Вже більше пів року проживають окремо. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідачка фактично проживає закордоном, а тому збереження шлюбу неможливе.

Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі в забезпеченні умов життя житини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо.

Ці домовленості, із врахуванням бажання старшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладені в договорі між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, укладеного між позивачем та відповідачем 17.01.2023 року.

Так, відповідно до умов даного договору, місцем проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьки визначили місце проживання матері за адресою АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Місцем проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за бажанням самого ОСОБА_3 що підтверджується письмовою заявою від 17.01.2023 року зробленою ним в присутності батьків в нотаріальній конторі приватного нотаріуса Стефанюк О.І. ЛМНО, батьки визначили місце проживання батька за адресою АДРЕСА_1 .

Необхідність та доцільність визначення місця проживання старшого сина з позивачем у м. Львів, окрім бажання позивача та сина, обумовлена тим, що відповідачка має намір постійно проживати за кордоном, проте син навчається у Львівському фізико-математичному ліцеї при Львівському національному університеті імені Івана Франка.

Позивач займається підприємницькою діяльністю, тому має можливість забезпечувати сину нормальний життєвий рівень, задовольнити його матеріальні та духовні потреби.

Для того, що мінімізувати психологічний стрес після розлучення сторони домовилися, що позивач разом із старшим сином буде проживати у квартирі, яка належить на праві власності відповідачу, де сторони проживали до фактичного припинення шлюбних стосунків однією сім`єю, а саме за адресою АДРЕСА_1 , про що уклали договір оренди від 17.01.2023 року.

Станом на день звернення до суду між сторонами виник спір щодо фактичного проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з чим позивач і був вимушений звернутися до суду з даними позовом.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

З метою виконання вимог ч.1ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову заперечень не має.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в підготовче судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 вересня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2080, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04.09.2004 року.

Під час шлюбу у подружжя народилась перша дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.10.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась друга дитина ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.08.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2023 року укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., зареєстрований в реєстрі за № 110.

Цим договором визначено місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Батьки визначили місце проживання Матері за адресою АДРЕСА_4 ). У разі зміни місця проживання дитини , мати зобов`язується попереджувати Батька письмово із виказанням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання.

А також, вищевказаним договором визначено місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за бажанням самого сина ОСОБА_3 , що підтверджується письмовою заявою, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Стефанюк О.І. за реєстровим №109 від 17.01.2023 року за згодою Батьків, батьки визначили місце проживання Батька за адресою АДРЕСА_1 . У разі зміни місця проживання дитини, мати зобов`язується попереджувати Батька письмово із виказанням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання.

Місцем навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням побажанням самого сина визначили Львівський фізико-математичний ліцей при Львівському національному університеті імені Івана Франка.

Окрім того, в матеріалах справи міститься заява сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., зареєстрований в реєстрі за № 109, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись правом, наданого йому ст. 160 СК України, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно, без будь-якого примусу та стороннього впливу, повідомив, що після розлучення батьків, бажає проживати разом з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №6623 від 02.08.2004 року, який посвідчено ПН ЛМНО Дячуком О.А., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.08.2004 року.

Між сторонами укладено письмовий договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого квартира, що орендується налається орендарю для проживання його особисто та спільного сина сторін договору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та закінчується 10.01.2026 року.

З акту обстеження умов проживання житлово побутових умов сім`ї, в якій проживає дитина від 17.01.2023 року який складено головою ЖБК-99 Толкачовою К.В. у присутності: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 проживають у власній квартирі загальною площею 59,3 м. кв. У квартирі чисто та затишно. У ОСОБА_5 є окрема кімната, в якій є місце для навчання та відпочинку, шкільне-письмове приладдя, ліжко, шафа для зберігання одягу. Санітарний стан приміщення відповідає всім нормам. В квартирі зроблено ремонт. Дитина забезпечена всім необхідним до віку, створено всі умови для комфортного проживання та навчання дитини.

Позивач займається підприємницькою діяльністю про що надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач.

За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб слід розірвати.

Згідно ч.2,3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення належних умов для цього.

Згідно з ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина повинна бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією,

Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними актами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини

Статтею 141Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ст. 151 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом (ст. 153 СК України).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ст. 155 СК України).

11 липня 2017 року Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», та зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови Пленуму від 12 червня 1998 року №16 "Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишаються діти, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Водночас у постановах від 15.01.2020, 22.12.2021 у справах № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) відповідно Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

При цьому, судом було встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти визначення місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, а також враховуючи побажання самої дитини проживати разом із батьком, відтак, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Щодо розподілу судових витрат позивач у позовній заяві просив суд судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст.ст.12, 13.76,77, 141, 223,258,263-265,280,282 ЦПК України,ст.112 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2004 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2080.

Визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Суддя Мартьянова С.М.