ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/5033/21 Номер провадження 22-ц/814/148/23Головуючий у 1-й інстанції Семенова Я.Ю. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Кузнєцової О.Ю., Панченка О.О., при секретарі судового засідання: Бродській В.О.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ястребової Євгенії Богданівни на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року у справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Ястребової Євгенії Богданівни до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ястребова Є.Б. звернулася до суду із позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1992 року по 2017 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартирі АДРЕСА_1 , а також просила визнати за нею право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У серпні 2021 року представник позивача адвокат Ястребова Є.Б. звернулася до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену вище квартиру та заборони відчуження спірного майна.

Заяву обґрунтовано тим, що заявник має побоювання щодо реального виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, виходячи з того, що 03 липня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти. Того ж дня у забезпечення отриманої ОСОБА_3 позики між ним та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_3 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2015 року, постановленою у справі №643/15704/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, було накладено арешт на спірну квартиру.

ОСОБА_4 у справі №643/8038/21 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, а саме спірної квартири, в якому зазначив, що накладений на вказаний об`єкт нерухомого майна арешт заважає йому зареєструвати на нього право власності. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2021 року арешт на вказане майно скасовано.

Крім того, заявник посилалася на те, що ухвалою Московського районного суду від 23 серпня 2017 року у справі №643/5859/17 було заборонено відчуження у будь-який спосіб спірної квартири, однак ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих вказаною вище ухвалою суду, за результатами розгляду якої було постановлено ухвалу від 29 квітня 2021 року по справі №643/5859/17 про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи зазначені вище обставини, заявник вважав, що у випадку задоволення вимог позивача за пред`явленим нею позовом, отримати реальне виконання рішення буде утруднено або навіть неможливе, а тому існувала велика ймовірність, що позивач не зможе стати фактичним власником квартири, оскільки ОСОБА_2 докладає усіх зусиль для того, щоб за собою зареєструвати право власності на спірну квартиру.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Зазначена ухвала мотивована тим, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2015 року є чинними, а тому підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ястребової Є.Б. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони відчуження зазначеної квартири у будь-який спосіб, - відсутні.

Із вказаною ухвалою не погодилася представник ОСОБА_1 адвокат Ястребова Є.Б. та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року і винести нову, якою задовольнити заяву АО «Ястребова і партнери», що діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що на момент подання заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги, в Харківському апеляційному суді перебуває справа №643/8038/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , що діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 на рішення від 10 серпня 2021 року Московського районного суду м. Харкова.

Однак, не можна достовірно стверджувати, що апеляційний суд задовольнить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ястребової Є.Б. та скасує рішення від 10 серпня 2021 року Московського районного суду м. Харкова.

Вважає, що у своїй заяві позивач достатньо обґрунтував припущення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. Розгляд справи проводився в режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Ястребової Є.Б.

Інші особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у березні 2021 року звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

30 серпня 2021 року представник позивача адвокат Ястребова Є.Б. звернулася до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену вище квартиру та заборони відчуження спірного майна.

Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні цієї заяви, виходив з того, що підстави для задоволення заяви позивача у даній справі відсутні, адже рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2021 року у справі №643/8038/21, яким скасовано арешт на квартиру, який накладався ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2015 року у справі №643/15704/15-ц, не набрало законної сили, а тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2015 року є чинними.

З таким висновком місцевого суду, колегія суддів в цілому погоджуються, вважаючи при цьому, що його необхідно змінити, доповнивши мотивувальну частину оскаржуваної ухвали додатковими мотивами для відмови у задоволенні заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Правилами ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема арешт та заборона вчиняти певні дії.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 18.10.2021 року у справі №910/7029/21 зазначив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Верховний суд у постанові від 29.09.2021 року у справі №638/5084/20 наголосив, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем у цій справі є Харківська міська рада, до якої ОСОБА_1 звернулася з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житлове приміщення.

Так, позивач просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1992 по 2017 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спірній квартирі. Також просила визнати за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, із наявних матеріалів справи, змісту позовних вимог та доводів заявника у заяві про забезпечення позову не вбачається, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду з боку відповідача Харківської міської ради чи інших осіб. Не є достатньо зрозумілим і зміст спору між сторонами та склад (статус) учасників справи визначених позивачем.

Наведені позивачем доводи на обґрунтування заяви про забезпечення позову, не мають зв`язку із предметом спору, та вказують на те, що підставою для забезпечення позову, фактично є побоювання позивача, що право власності на спірну квартиру, може бути набуте третьою особою ОСОБА_2 , який є кредитором ОСОБА_3 і іпотекодержателем належного останньому майна, в ході виконання рішення суду про стягнення боргу.

За таких обставин, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 , не навела належних і достатніх доводів про існування визначених законом підстав для вжиття по вказаній справі заходів забезпечення позову у визначений ними спосіб та не надала відповідно до суду доказів які б вказували на наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування зазначеного вище заходу забезпечення позову.

Наведені позивачем доводи у заяві про забезпечення позову, фактично вказують, що метою вжиття заходів забезпечення позову є призупинення виконання рішення суду постановленого на користь третьої особи ОСОБА_2 , за рахунок майна ОСОБА_3 , яке до того ж перебуває у іпотеці третьої особи. Вказаний факт є окремою підставою для відмови у задоволені заяви про забезпечення позову, оскільки втручання у виконання чинного рішення суду є не припустимим та призведе до порушення прав третіх осіб.

Враховуючи вищевказані обставини, норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, колегія суддів, приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшовши до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ястребової Є.Б. про забезпечення позову, не навів у мотивувальній частині рішення всі мотиви для такої відмови.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід змінити.

Керуючись ст.ст.367,376, 381-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ястребової Євгенії Богданівни на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року змінити.

Мотивувальну частину ухвали Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року доповнити мотивами для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 17 січня 2023 року

Головуючий суддя : _______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________Кузнєцова О.Ю. ________________ Панченко О.О.