Справа № 165/2948/22
Провадження № 2/165/168/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Державного підприємства "Шахта №9 «Нововолинська" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

04 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася в інтересах ОСОБА_2 в суд з позовом до ДП "Шахта №9 «Нововолинська" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що тривалий час працював гірником підземним 3-го розряду на ДП «Шахта №9 «Нововолинська". 01 липня 2022 року був звільнений з підприємства за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні та вихідну допомогу. Вказує, що відповідач і по даний час не провів з ним повного розрахунку і наголошує, що заборгованість, розмір якої не оспорюється відповідачем, становить 25 856,03 грн. Враховуючи, що середньоденний заробіток позивача становив 509,83 грн. просить суд стягнути з відповідача в свою користь 45 884,70 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період 02 липня 2022 року по 04 листопада 2022 року включно, 25 856,03 заборгованої заробітної плати та вихідної допомоги, а також судові витрати у справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, його представник адвокат Свередюк Ю.А. подала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності та відсутності довірителя, позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити (а.с. 17).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26). У відзиві ОСОБА_3 , діючи за довіреністю відповідача, просила врахувати правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, в якій зазначається, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належної звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Також просила взяти до уваги розмір невиплачених сум, співмірність середнього заробітку із цими сумами і з врахуванням розумності, справедливості та пропорційності, просила відмовити у у стягненні з відповідача в користь позивача середнього заробітку в сумі 45 884,70 грн. Судові витрати просила покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. а.с.18-20).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 працював гірником підземним 3-го розряду у ДП «Шахта №9 «Нововолинська» та 01 липня 2022 року був звільнений на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України (за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, згідно ст.44 КЗпП України), що стверджується витягом з наказу №63-К від 01 липня 2022 року (а.с.8) та копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно довідки відповідача №175 від 17 червня 2020 року (а.с. 9), заборгованість ДП «Шахта №9 «Нововолинська» по заробітній платі ОСОБА_2 станом на день видачі довідки становила 25 856,03 грн., а його середньоденний заробіток складав 509,83 грн.

Оскільки позивач не заперечує розмір заборгованої заробітної плати, вимога позивача про стягнення з ДП "Шахта №9 «Нововолинська" в користь позивача ОСОБА_2 25 856,03 грн. заборгованості, підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені в день звільнення працівника.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи із середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця.

Висновок щодо можливості зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15 (провадження № 14-623цс18), яка відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те,

з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Така правова позиція застосована також Верховним Судом і у справі №165/622/20 (постанова від 20 травня 2021 року).

Суд враховує, що позивач звернувся до суду 04 листопада 2022 року і при цьому заборгованість по його заробітній платі лишається відповідачем ДП «Шахта №9 «Нововолинська" не погашеною.

З огляду на встановлені обставини, суд не знаходить підстав розцінити такий строк звернення невиправданим або занадто тривалим, а поведінку працівника вважає такою, що відповідає належному захисту порушеного права на оплату праці.

При вирішенні вимог позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд враховує, що за підрахунком позивача у зазначений ним період розмір компенсаційної виплати становить 45 884,70 грн. і оскільки ця сума майже вдвічі перевищує заборгованість підприємства по розрахунковим сумам, а тому на думку суду, не відповідає вимогам справедливості та пропорційності.

З метою дотримання критеріїв справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця, який допустив порушення трудового законодавства та законодавства про оплату праці, суд вважає, що конкретні обставини справи дають підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_2 з 45 884,70 грн. до 25 0000 грн., оскільки в такому випадку будуть враховані та дотримані інтереси обох сторін - працівника, який звільнився у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору та роботодавця, який є господарюючим суб`єктом державної форми власності.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача, підлягає стягненню 703,51 грн. судового збору та 2 835,60 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу адвоката, що пропорційно розміру задоволених вимог та підтверджується документально (а.с. 4, 10-12).

Керуючись ст.13, ст.12, ст.81, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279 ЦПК України, на підставі ст.47, ст.116, ст.117 КЗпП України, ст.1, ст.2, ст.5, ст.7, ст.10, ст.15 Закону України Про оплату праці, суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська", , юридична адреса: вул. Шахтарська, буд.37, с. Литовеж Іваничівський район Волинської області) в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 25 856 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 03 коп. заборгованої заробітної плати та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська", , юридична адреса: вул. Шахтарська, буд.37, с. Литовеж Іваничівський район Волинської області) в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 703 (сімсот три) грн. 51 коп. судового збору та 2 835 (дві тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн. 60 коп. витрат понесених на професійну правничу допомогу адвоката, а всього 3 539 (три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 11 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк