Справа № 522/7272/21
Провадження № 2/522/2660/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

22 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу у загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», за участю третьої особи: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», за участю третьої особи: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтування позову позивач вказує, що 18 листопада 2019 р. близько 11:45 год. по вул. Старопортофранківська, 9, в м. Одесі трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю належного ОСОБА_1 , автомобіля «Mitsubishi Outlander». д/н НОМЕР_1 , та належного КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» трамваю ТЗМ 3306. під керуванням водія ОСОБА_2 , а також автомобілів «Honda CR-V». д/н НОМЕР_2 , «BMW і3», д/н НОМЕР_3 , «Mitsubishi Carisma», д/н НОМЕР_4 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 р. у справі № 522/11725/20 було встановлено, що ОСОБА_2 керуючи трамваєм «ТЗМ», не вибрав безпечну швидкість, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки при виникненні небезпеки, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілями «Mitsubishi» д/н НОМЕР_1 , «Honda» д/н НОМЕР_2 , «BMW» д/н НОМЕР_3 , «Mitsubishi» д/н НОМЕР_4 . Даними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Внаслідок даної ДТП позивачу було спричинено матеріальну та моральну шкоду та оскільки на момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Одесміськелектротранс» позивач звертається з позовними вимогами до КП «Одесміськелектротранс».

Враховуючи, що цивільну відповідальність КП «Одесміськелектротранс» застраховано ТДВ «Гардіан» позивач також звертається з позовними вимогами до ТДВ «Гардіан» в межах страхового ліміту.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року провадження по справі відкрито.

14 липня 2021 року від відповідача КП «Одесміськелектротранс» до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року призначено по справі судову авто товарознавчу експертизу та матеріали справи направлено до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 2).

08 грудня 2021 року матеріали справи повернуто на адресу суду із клопотанням експерта про необхідність проведення плати вартості експетизи протягом 45 календарних днів.

24 грудня 2021 року представником відповідача Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» - Зуєвою І.І. копію клопотання експерта разом із рахунком отримано.

Станом на 22 березня 2022 року клопотань та відомостей про оплату від Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до суду не надходило.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2022 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2022 року на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року вирішено направити справу до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 2) для продовження проведення експертзи за метеріалами наявними у цивільній справі № 522/7272/21 надавши у розпорядження матеріали цивільної справи.

07 вересня 2022 року на адресу суду з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 2) на адресу суду надійшла справа № 522/7272/21 разом з Висновком експерта № 22-2974 від 05.09.2022 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2022 року провадження по справі відновлено.

24 жовтня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

28 листопада 2022 року від відповідача КП «Одесміськелектротранс» до суду надійшові відзив на позовну заяву.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 22 лютого 2023 року з`явився представник позивача Досковський В.Г., представник відповідача Зуєва І.І. (КП «Одесміськелектротранс»), та представник відповідача Поліщук О.Г. (Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»). який брав участьу судовому засідання за допомогою відеоконференції.

Під час судового засідання представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник ТДВ «Страхової Компанії» «Гардіан» під час судового засідання послався на п.п. 7.2.5. Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2018/534, відповідно до якого Страхувальник зобов`язаний письмово повідомити Страховика про настання події, що може бути визнана страховим випадком, в строк, передбачений пунктом 8.1.5 Договору і діяти згідно з умовами, визначеними у розділі 8 Договору. Так, відповідно до пункту 8.1.5 Договору протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту, коли Страхувальнику стало відомо про подію, яку може бути визнано страховим випадком, повідомити Страховика… Якщо Страхувальник з поважних причин не мав згоди виконати зазначені дії, він має підтвердити це документально.

Враховуючи, що дорожня-транспортна пригода відбулась 18 листопада 2019 року Представник ТОВ «Страхової Компанії» «Гардіан» вказує, що КП «Одесміськелетротранс» порушено умови Договору добровільного страхування.

В заперечення вказаних обгрунтувань, представник КП «Одесміськелетротранс» зазначив, що першим протоколом про вчинення адміністративного правопорушення виною особою у ДТП було визнано позивача ОСОБА_1 . Однак в подальшому, Постановою від 09.09.2020 року по справі № 522/11725/20 було визнано, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Після чого, КП «Одесміськелетротранс» повідомило ТДВ «Страхова Компанія» «Гардіан» про настання страхового випадку, однак страховиком було прийнято рішення про відмову у здійсненні виплати.

Вказані обставини сторони по справі не спростовували та визнали зазначені факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників

Таким чином, представник КП «Одесміськелетротранс» зазначив, що виконав пункт 8.1.5. Договору та повідомив Страховика пізніше трьох днів з поважних причин, адже лише Постановою від 09.09.2020 року було встановлено настання страхового випадку, про який було повідомлено.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 листопада 2019 р. близько 11:45 год. по вул. Старопортофранківська, 9, в м. Одесі трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю належного ОСОБА_1 , автомобіля «Mitsubishi Outlander». д/н НОМЕР_1 , та належного КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» трамваю ТЗМ 3306. під керуванням водія ОСОБА_2 , а також автомобілів «Honda CR-V». д/н НОМЕР_2 , «BMW і3», д/н НОМЕР_3 , «Mitsubishi Carisma», д/н НОМЕР_4 . Вказаний факт встановлений Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 р. у справі № 522/11725/20 яким також встановлено, що ОСОБА_2 керуючи трамваєм «ТЗМ», не вибрав безпечну швидкість, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки при виникненні небезпеки, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілями «Mitsubishi» д/н НОМЕР_1 , «Honda» д/н НОМЕР_2 , «BMW» д/н НОМЕР_3 , «Mitsubishi» д/н НОМЕР_4 . Даними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачами, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Одесміськелетротранс» керуючи трамваєм ТЗМ 3306 на час дорожньо-транспортної пригоди від 18 листопада 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як вбачається з Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2018/534 від 01.11.2018 року КП «Одесміськелектротранс» та ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» уклали Договір, предметом якого є страхування майнових інтересів, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодування Страхувальником шкоди, заподіяної ним третій особі, а саме: фізичній особі або її майну та (або) майну юридичної особи, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ТЗ).

Відповідно до п.п. 7.2.5. Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2018/534, Страхувальник зобов`язаний письмово повідомити Страховика про настання події, що може бути визнана страховим випадком, в строк, передбачений пунктом 8.1.5 Договору і діяти згідно з умовами, визначеними у розділі 8 Договору.

Так, відповідно до пункту 8.1.5 Договору протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту, коли Страхувальнику стало відомо про подію, яку може бути визнано страховим випадком, повідомити Страховика… Якщо Страхувальник з поважних причин не мав згоди виконати зазначені дії, він має підтвердити це документально.

Відповідно до Висновку Експерта № 22-2974 транспортно-товарознавчої експертизи від 05 вересня 2022 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталося 18.11.2019 року, складає 262075,00 грн.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону №1961-IV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного.

Таким чином з матеріами справи доведено, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля позивачу складає 262075,00 грн..

Тобто з урахуванням ст. 29 Закону №1961-IV Відповідач ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" не сплатив Позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн.

22 січня 2021 року позивач звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан`на яку ОСОБА_1 було надано відповідь № 12/02/21/5 від 12.02.2021 року про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до підпунктів 37.1.1, 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закону № 1961-ІV) підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України № 1961-ІV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19).

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі завдавач шкоди.

Посилання ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на невиконання КП «Одесміськелетротранс» умов Договору страхування відповідачем не доведено. Договір добровільного страхування цивільної відповідальності № Т-У-У/2018/534 від 01.11.2018 року є дійсним.

Відповідно до п. 3.4.3 Договору ліміт відповідальності Страховика при експлуатації ТЗ становить 100000,00 грн. за завдання збитку майну третіх осіб.

Виходячи з вищевикладеного, суд вбачає, що згідно п. 8.1.5. Договору КП "Одесміськелектротранс" з поважних причин не повідомили саме у тридений строк про настання події. Виходячи з викладеного, не сплата страхового відшкодування позивачу є безпідставною, а тому з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , необхідно стягнути суму матеріальної шкоди в розмірі 100000,00 грн.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; (частина 1 статті 1188 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стате. 1194 ЦК України передбачено особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки розмір матеріальної шкоди спричинений Позивачу перевищує ліміт Страховика ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то обов`язок по виплаті різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди лежить на Відповідачі КП «Одесміськелектротранс» та яка складає 162075,00 = 262075,00 грн. (матеріальна шкода) 100000,00 грн. (страхове відшкодування)

Отже Відповідач КП «Одесміськелектротранс» повинен виплатити Позивачу матеріальну шкоду у розмірі 162075,00.

Що стосується вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, позивач зазнав переживань та хвилювань з приводу пошкодження належного йому майна, що негативно вплинуло на його здоров`я та спричинило душевні страждання. Заподіяна моральна шкода, спричинила порушення звичайного укладу життя позивача. Також позивач був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом.

Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчиненого відповідача, те, що ці страждання спричинено не умисно, а також вищевказані обставини, досліджені в судовому засіданні, і встановлює справедливий розмір в сумі 5000,00 грн.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо вимог про стягнення з відповідачів витрат позивача понесених за зберігання транспортного засобу на автостоянці та витрат пов`язаних з лікуванням суд відмовляє в задоволенні вимог в цій частині. Позивачем не доведено належними доказами понесені ним витрати та причинно наслідковий зв`язок, що лікування позивача та зберігання машини було пов`язано виключно з подіями дослідженими по вказаній справі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів індексу інфляції та 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з наведених норм права, суд приходить до висновку, що грошове зобов`язання між позивачем та відповідачами з приводу невиконання грошового зобов`язання за наслідком відшкодування матереальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП може виникнути лише після набрання рішенням законної сили, а не з моменту ДТП, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження та такі, що підлягають частковому задоволенню.

При цьому згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 - 1000,00 грн. сплаченого судового збору та стягнути з Комунального Підприємства «Одесміськелектротранс», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 2528,75 грн. сплаченого судового збору пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Також судом встановлено, що позивачем сплачено 2500,00 грн. за проведення експертного дослідження № 66/20 Е від 14 грудня 2020 року, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 19.11.2020 року, які необхідно стягнути з Комунального Підприємства «Одесміськелектротранс».

Як зобов`язує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, як чітко зобов`язує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 16, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 11, 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»,за участю третьої особи: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , суму матеріальної шкоди в розмірі 100000,00 грн.

Стягнути з Комунального Підприємства «Одесміськелектротранс», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 :

-суму у розмірі 162075,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди;

-суму у розмірі 2500,00 грн. за проведення експертизи.

Стягнути з Комунального Підприємства «Одесміськелектротранс», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 суму у розмірі 5000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 - 1000,00 грн. сплаченого судового збору

Стягнути з Комунального Підприємства «Одесміськелектротранс», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 2528,75 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, згідно ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення буде виготовлений 06.03.2023 року.

Суддя А.В. Науменко

22.02.23