Провадження №6/522/96/23
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,
До суду 10.02.2023 року надійшло подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , а саме, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; та витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої І.І. та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкової А.О. договір дарування квартири, загальною площею 43,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстровим №403 та №609 відповідно.
За ч.ч.10, 11 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця
Відповідно до ст.268 ЦПК України, та у зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м.Одеси, періодичним включенням світла та незначний проміжок часу, під час якого суддею в залі судових засідань розглядались справи, повний текст судового рішення виготовлено 20.02.2023 року.
Дослідивши матеріали справи, подання приватного виконавця, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна, ОСОБА_2 .
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 25.09.2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , укладений 10.07.2004 року, який був зареєстрований у третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 98.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Припинено право спільної сумісної власності на автомобіль марки TOYOTA FORTUNER, державний номер НОМЕР_1 , та визнано право власності на автомобіль марки TOYOTA FORTUNER, державний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2 .

Припинено право спільної сумісної власності на автомобіль марки ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_2 , та визнано право власності марки ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_4 .

Припинено право спільної сумісної власності на грошові кошти в розмірі 155 382,83 доларів США та розподілено їх по 1/2 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 1 079 209,42 грн. (т.1 а.с.139-143).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.02.2015 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.09.2014 року в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - змінено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 автомобіль марки «Toyota Fortuner», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль марки «ВАЗ»-210994-20, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; доходи - грошові кошти на рахунку № НОМЕР_4 в АБ «Південний» за період з 3 січня 2013 року по 24 січня 2014 року включно в сумі 155 382,83 доларів США.

Поділено майно подружжя.

Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 право приватної власності на автомобіль марки «Toyota Fortuner», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Припинено право спільної сумісної власності подружжя на транспортний засіб.

Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 право приватної власності на автомобіль марки «ВАЗ»-210994-20, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Припинено право спільної сумісної власності подружжя на транспортний засіб.

Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку від грошових коштів в сумі 155 382,83 доларів США та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1 920 612 грн. 87 коп., еквівалентні 71 691,41 доларів США по курсу НБУ станом на 19 лютого 2015 року 26,79 грн. за 1 долар США. Припинено право спільної сумісної власності подружжя на грошові кошти в сумі 155 382,83 доларів США (т.1 а.с.232-237).

На виконання вищезазначеного рішення апеляційного суду Приморським районним судом м.Одеси 26.03.2015 року видано виконавчий лист (т.2 а.с.4).

Ухвалою суду від 15.06.2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.09.2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна, ОСОБА_2 відмовлено (т.2 а.с.23-25).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.11.2015 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15.06.2015 року про відстрочку виконання рішення суду залишено без змін (т.2 а.с.60-62).

Ухвалою суду від 04.04.2016 року в задоволенні подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 відмовлено (т.2 а.с.197-200).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04.04.2016 року скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 - до виконання зобов`язань за рішенням суду (т.3 а.с.167-172).

Ухвалою суду від 14.12.2016 року надано боржнику ОСОБА_4 розстрочку виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.09.2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя: загальну суму грошових коштів в сумі 1 920 612,87 грн. розстрочено до 01.07.2018 р. за таким графіком: сплачувати з 01.01.2017 р. 01.07.2018 р. по 107 000 грн. щомісячно (т.3 а.с.302-303).

Ухвалою суду від 27.04.2018 року заяву ОСОБА_10 про скасування тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України, встановлені ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року по справі №522/29633/13 задоволено частково, скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_10 , яке встановлено ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року по справі №522/29633/13 (т.5 а.с.57-59).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 21.08.2018 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 27.04.2018 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_10 про скасування тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України, встановлені ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року - відмовлено (т.5 а.с.219-224).

Ухвалою суду від 05.09.2019 року у задоволенні подання приватного виконавця Притуляк Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_5 - відмовлено (т.6 а.с.31).

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.03.2020 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05.09.2019 року змінено.

Доповнено резолютивну частину ухвали абзацем наступного змісту:

«Обмеження у тимчасовому праві виїзду за межі України, встановлені ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року по справі за поданням державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 , діють у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 номер закордонного паспорту НОМЕР_7 , унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 058».

В решті ухвалу залишено без змін (т.6 а.с.73-76).

Ухвалою суду від 12.10.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування тимчасової заборони у праві виїзду за межі України - відмовлено (т.6 а.с.168-171).

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.06.2021 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12.10.2020 року - залишено без змін (т.6 а.с.211-215).

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавче провадження №54896633 з примусового виконання виконавчого листа №522/29633/13-ц виданого 26.03.2015 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1 920 612,87 грн., еквівалентні 71 691,41 доларів США по курсу НБУ станом на 19.02.2015 р. 26,79 грн. за 1 долар США.

Постановою від 11.10.2017 року відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №522/29633/13-ц; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В цей же день, 11.10.2017 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2106683,47 грн.

Крім того, 11.10.2017 року винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АБ «Південний» та належать боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2 106 683,47 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.11.2017 року ОСОБА_4 не є фізичною особою-підприємцем.

Постановою приватного виконавця Притуляка В.М. від 02.02.2018 року про розшук майна боржника, оголошено в розшук автомобіль марки Toyota Fortuner, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_4

ОСОБА_4 15.02.2018 року на ім`я приватного виконавця Притуляка В.М. подано заяву у якій вказав, що йому відомо про існування рішення суду про стягнення з нього заборгованості в розмірі 1 910 621 грн. та зобов`язався в максимально можливі строки погасити вказану заборгованість.

Згідно листа Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 16.02.2018 року №162/31/914/18, зареєстрованих плавзасобів за ОСОБА_4 не має.

Постановою приватного виконавця Притуляка В.М. від 06.02.2020 року внесено зміни (доповнено) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість прізвища « ОСОБА_8 » зазначити прізвище « ОСОБА_9 ».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №314161776 від 03.11.2022 року, за критерієм пошуку: АДРЕСА_1 , 19.03.2016 року право власності на вказану квартиру зареєстровано на підставі договору дарування від 19.03.2016 року за ОСОБА_7 .

На вказану квартиру накладено обтяження 14.02.2018 року на підставі ухвали Приморського районного суду м.Одеси у справі №522/20291/17.

15.04.2016 р. накладено обтяження на підставі ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 01.04.2016 р. у справі №522/4412/16-ц.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №318837827 від 26.12.2022 року, за критерієм пошуку: право власності за цією особою не зареєстровано.

При цьому також додано до матеріалів справи відповіді приватного виконавця боржнику від 09.10.2020 року щодо залишку заборгованості становить 2 076 316,52 грн., та сплачено борг у сумі 28 781,02 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, відповідно до ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.1 ст.48 вказаного закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч.5 вказаної статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний довести факт, відсутності у боржника грошових коштів чи майна для задоволення вимог стягувача, оскільки, стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно із якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Від так у Постановах від 29.04.2020 по справі № 2-9857/10, провадження № 61-18171св19 та від 22.11.2021 по справі №317/35/16-ц, провадження №61-13800св21 Верховний суд прийшов до висновків стосовно того, що під поняттям «право власності, не зареєстроване в установленому законом порядку» мається на увазі і те, що право власності на майно зареєстроване не за тією особою, якій воно належить згідно із передбаченою законом підставою (договір, рішення суду та інше). Із зазначеного вбачається, що вимоги ч.10 ст.440 ЦПК України та ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» застосовуються не тільки тоді, коли право власності взагалі не зареєстровано, а і тоді, коли воно зареєстровано за особою, якій воно не належить (у тому числі, і з причин скасування у судовому порядку договорів про перехід права власності).

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд вбачає, що у боржника відсутні грошові кошти, та інше майно на яке за рахунок якого можливо виконати рішення суду. Крім того судом встановлено, що вказана квартира була власністю боржника, який подарував квартиру 21.02.2015 року своїй матері, а остання подарувала 19.03.2016 року ОСОБА_7 . Ці договори визнані судом недійсними. Таким чином титульним власником вважається боржник.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича у частині звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, за рахунок якого можна задовольнити вимоги стягувача.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника підлягає задоволенню.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування у приватних нотаріусів Одеського міського нотаріального округу Пачевої І.І. та ОСОБА_12 договір дарування квартири, загальною площею 43,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки всі обставини щодо власників квартири встановлено Постановою Одеського апеляційного суду від 15.12.2020 року по справі №522/20291/17, яким визнано недійсними договори дарування від 21.02.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. та договір дарування від 19.03.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пепеляшковою А.О.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2-13,43, 49, 76-81, 89, 223, 247, 258-260, 268, 353, 354, 440 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 задовольнити.

Звернути стягнення з примусового виконання виконавчого листа №522/29633/13-ц виданого 26.03.2015 року Приморським районним судом м.Одеси щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1 920 612,87 грн., еквівалентні 71 691,41 доларів США по курсу НБУ станом на 19.02.2015 р. 26,79 грн. за 1 долар США, на нерухоме майно боржника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме, на квартиру, загальною площею 43,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про витребування у приватних нотаріусів Одеського міського нотаріального округу Пачевої І.І. та ОСОБА_12 договір дарування квартири, загальною площею 43,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 20.02.2023 року.

Суддя Л.В.Домусчі