Справа № 355/1524/22
Провадження № 2-р/355/1/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Баришівка заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дементьєва Тараса Михайловича про роз`яснення рішення суду у справі № 355/1524/22 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Баришівський ВДРАЦС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертались до суду з заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3 , яка народилася в місті Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України. Заявники просили суд задовольнити дану заяву та вказати в актовому записі про народження, що батьком дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Російської Федерації.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 09.01.2023 заяву задоволено повністю.

Під час винесення даного рішення суд керувався наступним.

Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження та, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно роз`яснень даних у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

На даний час Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт /рішення, документ/, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у фактичних шлюбних відносинах.

Із долучених до матеріалів справи копій документів, встановлено, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копіює паспорта виданого 05.04.2018, код підрозділу 500-023.

Також, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія НОМЕР_1 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дане свідоцтва видане Відділом записів актів цивільного стана Балаклавського району міста Севастополь Управління РАЦ міста Севастополь 28.01.2020.

У зв`язку з тим, що вказане свідоцтво про народження дитини видано на тимчасово окупованій території неіснуючою установою, таке, відповідно до законодавства України, не має юридичної сили, а тому є недійсним та не створює жодних правових наслідків.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ суди, розглядаючи справи встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, не ставлять цього питання у залежність від наявності чи відсутності письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану щодо здійснення реєстрації цього факту.

Окрім, того суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З таких підстав суд оцінює надане свідоцтво про народження дитини як доказ який містить інформацію, щодо предмету доказування на підставі якого можливо встановити наявність факту народження дитини жіночої статі, незважаючи на те, що документи не відповідає належній формі.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що подана заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певної особи.

Згідно з ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В даній справі Суд не встановлював факт батьківства чи визнання батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд в межах розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України має надати оцінку поданим заявниками доказам, оскільки рішення суду в такій категорії справ повинно ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

Керуючись ст. ст. 315 319, 271 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про роз`яснення рішення суду у справі № 355/1524/22 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Баришівський ВДРАЦС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Роз`яснити, що в справі № 355/1524/22 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Баришівський ВДРАЦС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про встановлення факту народження дитини Суд не встановлював факт батьківства чи визнання батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Роз`яснити, що в справі № 355/1524/22 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Баришівський ВДРАЦС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про встановлення факту народження дитини Суд встановлював факт народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна.

Копії ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.Червонописький