Справа № 523/9309/21
Провадження №2/523/551/23
У Х В А Л А

"20" січня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 01 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у розмірі 606687,27 грн, із яких: сума основного боргу 411249 грн, що еквівалентно 15000 доларів США за курсом НБУ на день здійснення платежу, а також пеня у розмірі 195438,27 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у строк до 01 травня 2021 року свої зобов`язання з повернення позики не виконав, а 17 травня 2021 року позикодавець ОСОБА_3 відступив право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі договору.

17 січня 2023 року позивач звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта: 100, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Враховуючи предмет заявлених вимог, обсяг нерухомого майна, та згідно з вимогами п.1 ч.1 та ч.3 ст. 150 ЦПК України з метою забезпечення позову, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на праві приватної власності.

При цьому, суд при вжитті заходів виходить також із того, що їх невжиття може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Керуючись ст. ст.149-153, 260, 261, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 100, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 19 січня 2023 р.

Суддя