печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Суддя Печерського районного суду міста Києва Хайнацький Є.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «Укрспортзабезпечення», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерства молоді і спорту України, про стягнення заробітної плати та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «Укрспортзабезпечення» (далі - відповідач, ДУ «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «Укрспортзабезпечення»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерства молоді і спорту України (далі - третя особа), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 2 800 000,00 грн. як заробітну плату за період з 01 червня включно по 31 грудня 2022 року (у тому числі - 16 619,08 грн. (до сплати за період перебування у відпустці упродовж 14 діб в липні 2022 року), а також за нанесення позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Проте, в порушення вимог п.п. 2, 3, 6-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: місцезнаходження відповідача та третьої особи, поштового індексу, ідентифікаційного коду відповідача та третьої особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, адреси електронної пошти відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову; обґрунтованого розрахунку сум щодо вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім зазначеного, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14-ц.

Так, у позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 2 800 000,00 грн. як заробітну плату за період з 01 червня включно по 31 грудня 2022 року (у тому числі - 16 619,08 грн. (до сплати за період перебування у відпустці упродовж 14 діб в липні 2022 року), а також за нанесення позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що з урахуванням тієї обставини, що майнові та трудові права позивача продовжуються порушуватися упродовж останнього одного року та майже двох місяців, чим нанесено суттєві майнові збитки та моральної шкоди, позивач змушений змінити суму предмета позову в сторону збільшення, а саме, попередню суму, яка становила 220 087,00 грн., на суму 2 800 000,00 грн.

Однак, заявляючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивач не вказує розміру матеріальної шкоди та розміру моральної шкоди, у якому, на думку позивача, йому спричинено шкоду, тобто не зазначає предмет позову в цій частині.

Натомість, предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Також, у позові відсутні підстави заявлених позивачем вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Так, підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Отже, у позові необхідно чітко та безумовно зазначити предмет і підстави позову в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, ч. 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач посилається на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати.

Разом з тим, у позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 2 800 000,00 грн. як заробітну плату за період з 01 червня включно по 31 грудня 2022 року (у тому числі - 16 619,08 грн. (до сплати за період перебування у відпустці упродовж 14 діб в липні 2022 року), а також за нанесення позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Суд звертає увагу, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди роботодавцем.

З огляду на зазначене, вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди мають бути оплачені судовим збором.

Інших підстав для звільнення позивача від сплати судового збору судом не встановлено, позивачем не наведено.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивач не визначив у позовній заяві розміру матеріальної та розміру моральної шкоди, що, на думку позивача, підлягає відшкодуванню відповідачем, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору за вказані майнові вимоги.

Судовий збір за майнові вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідно сплатити на наступні реквізити:

Отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026007

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Печерський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), та надати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

У разі усунення недоліків, позовну заяву в новій редакції необхідно подати разом із копіями заяв та доданими до неї документами відповідно до кількості учасників процесу.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 174, 177, 184, 185, 260, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «Укрспортзабезпечення», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерства молоді і спорту України, про стягнення заробітної плати та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання позовної заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Хайнацький