Справа № 279/4445/22
Провадження по справі №2/276/59/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Бобра Д.О.

секретаря судового засідання: Свиридок А.В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитинк та на утримання дружини до досягнення дружини трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона та відповідач 03.11.2017 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 . Зазначає, що донька проживає з нею, перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо від них, на даний час вона збирається розірвати шлюб. Позивач також вказує, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки надає періодично, але наданих коштів на повноцінне утримання та догляд дитини не вистачає, не несе інших витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей дитини, а тому вона змушена звернутися до суду з позовом. Також, позивач зазначає, що у звязку зі складним матеріальним становищем, перебуванням на її утриманні однорічної дитини, що унеможливлює її працездатність, відсутності джерел доходу, окрім соціальних виплат на дитину, вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на підставі ст. 84 СК України. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, останнє місце роботи - в.о. начальника відділення АТ «Банк інвестицій та заощаджень», інших стягнень по виконавчих документах не має, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачуувати аліменти на дитину та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини; 2) стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку; 3) судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 14.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 16.01.2023 року за клопотанням відповідача здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Відповідач на електронну адресу суду направив відзив на позовну заяву, проте в порушення вимог п.2 ч.5 ст. 178 ЦПК України не надав документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву іншим учасникам справи, у зв`язку з чим вказаний відзив під час розгляду справи судом до уваги не береться.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі не більше від його доходу щомісяця, у задоволенні вимог проо стягнення аліментів на утримання дружини відмовити повністю. Вказав, що не має постійного стабільного заробітку, оскілки на роботі затримки з виплатою заробітної плати, надання позапланових відпусток та оформлення простою, а тому заявлені позивачем вимоги є необгрунтовано великим розміром, окрім того, позивачка має своє особисте життя, а тому він не має її утримувати. Також, відповідач в судовому засіданні пояснив, що з лютого 2022 року по даний час працює у місті Києві в АТ «Банк інвестицій та заощаджень» на посаді заступника начальника відділення, отримує чистий дохід біля 15 тис. грн. в місяць, проте орендує житло у місті Києві та платить кредити, а тому не має змоги у повному обсязі задовільнити позовні вимоги позивача.

Заслухавши відповідача, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що 03.11.2017 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У період шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки Новоборівської селищної ради №736/08-10 від 14.09.2022 позивач фактично проживає без реєстрації разом з донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , дитина знаходиться на її утриманні.

Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку щодо утримання дітей визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) на одну дитину становить одну четверту, на двох дітей - одну третю, на трьох і більше половини заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України та виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, позивач не працює, натомість відповідач має працездатний вік та постійне місце роботи, інших утриманців не має, а тому суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача є обгрунтованою.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку не відповідає вимогам закону та становить необгрунтовано великий розмір, оскільки відповідно до вимог ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина та саме у такий спосіб позивачем обрано стягнення аліментів; відповідач має постійне місце роботи, що не є сезонною чи тимчасовою; розмір вимоги про сплату аліментів відповідає суспільно визнаному обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дітей, закріпленому у ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України, а відповідачем, в установленому ЦПК України порядку, не надано жодних доказів на підтвердження наведених ним доводів, у тому числі про часткову виплату заробітної плати та що таке стягнення погіршуватиме становище відповідача в порівнянні зі становищем одержувача аліментів.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно частини 1, частини 4 статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно частини 1 статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, позивач не працює, доглядає за дочкою. Доводи відповідача, що позивач вже має своє особисте життя не впливають на його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку.

Враховуючи, що відповідач являється працездатною особою, має постійне місце роботи та стабільний дохід, доказів, які б підтверджували неможливість надання допомоги дружині до суду не подав, та враховуючи, що судом постановлено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), таким чином суд приходить до переконання, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років. Окрім того, суд враховує, що відповідач інших осіб на утриманні не має.

За таких обставин та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, а також враховуючи, що позивачем не обгрунтовано стягнення аліментів на її утримання саме у розмірі частки доходу відповідача, виходячи з принципу справедливості та розумності суд приходить до висновку, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання дружини, підлягає задоволенню частково в розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки позивач має право на утримання від відповідача до досягнення спільною дитиною трирічного віку, а відповідач має можливість сплачувати такий розмір аліментів та він не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

При цьому суд враховує, що згідно ст. 192 СК України відповідач не позбавлений права у подальшому звернутися до суду із заявою про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, підтверджених належними доказами.

В решті заявлених позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 9, 354 ЦПК України, ст.ст.75, 79, 80, 84, 180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 27.09.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 27.09.2022 та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 01.02.2023.

Головуючий суддя: Д.О. Бобер