Справа №: 343/2267/22
Провадження №: 2-о/0343/26/23
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

присяжних - Зубрицького А.Я., Ленігевича Б.В.,

з участю: секретаря судового засідання Максимович В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області цивільну справу № 343/2267/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою,

за участю: заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Кажука В.Б.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованих осіб:
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити померлим ОСОБА_3 , 1954 року народження, уродженця м. Якутськ російської федерації. Днем смерті ОСОБА_3 , 1954 року народження, просить вважати 01.01.1992.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок вибухової травми, біля с. Білогорівка Бахмутського району Донецької області, загинув її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останній служив стрільцем санітаром гірсько штурмового відділення гірсько штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Вона та всі інші близькі родичі мають право на отримання грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 . З метою отримання такої допомоги вона звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак їй було відмовлено через те, що неможливо визначити належну їй частку даної допомоги, бо окрім неї, дружини і дітей загиблого, право на отримання допомоги має і її колишній чоловік (батько ОСОБА_4 ) ОСОБА_3 . Проте, в 1991 він поїхав на роботу в м. Сочі і з того часу, ні вона, ні всі знайомі, його більше не бачили і нічого про нього не чули.

У 1993 шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано. Вона подавала у розшук свого колишнього чоловіка, проте проведеними правоохоронними органами заходами місцезнаходження ОСОБА_3 встановити не вдалося. Рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 13.02.1998, справа №2-168/1998, ОСОБА_3 було визнано безвізно відсутнім.

На даний час їй не відомо його місце перебування, будь які відомості про ОСОБА_3 протягом 31 року відсутні.

У зв`язку із вищенаведеним, враховуючи, що він відсутній за місцем проживання та відсутні відомості про його перебування більше трьох років, просить оголосити ОСОБА_3 померлим.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Кажук В.Б. підтримав позицію своєї довірительки, подану нею заяву просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомленим у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням із відміткою про вручення (а.с. 30).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення даної заяви. Зазначила, що з часу одруження з загиблим ОСОБА_4 батька останнього не бачила.

ІІ. Процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 23.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявниці та заінтересованих осіб (їх представників).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин:
батьками загиблого ОСОБА_4 є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.12.1981 (а.с. 31).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано 12.03.1993, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 12.03.1993 (а.с. 7).

Відповідно до витягу із рішення Долинського районного суду Івано Франківської області від 13.02.1998, справа №2-168/1998, яке набрало законної сили 24.02.1998 (а.с. 9), ОСОБА_3 , 1954 року народження, уродженця м. Якутськ визнано бузвісно відсутнім.

ОСОБА_4 , 1981 року народження, служив на посаді стрільця санітара гірсько штурмового відділення гірсько штурмового взводу гірсько штурмової роти війської частини НОМЕР_1 , що підтверджується світлокопією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2022 №223 (а.с. 10). Цим же витягом підтверджується, що останній загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок вибухової травми. Загибель пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Зі світлокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 19.08.2022 виданого Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано Франківської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду дала показання, що з 1987 року проживає по сусідству із сім`єю ОСОБА_1 . Чоловіка останньої з 1987 жодного разу не бачила. ОСОБА_1 сама виховувала п`ятеро дітей.

Правовідносини в даній справі виникли у зв`язку із необхідністю оголошення ОСОБА_3 , 1954 року народження, померлим.

ІV. Оцінка суду:
суд, вислухавши заявницю та її представника, заінтересовану особу ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 306 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України).

Отже, Цивільний кодекс України передбачає декілька строків, що мають правове значення для визнання особи такою, що померла:

- 3 роки - загальний строк;

- 2 роки від дня закінчення воєнних дій - у разі, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з цими діями;

- 6 місяців - якщо особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку (внаслідок катастрофи, стихійного лиха тощо);

- 1 місяць після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

- строк, визначений судом, але не менший шести місяців залежно від конкретних обставин.

Оголошення особи померлою проводиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Згідно з ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав:

1) відсутність особи в місці її постійного проживання;

2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців;

3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про її смерть.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою.

Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть особи.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_3 , 1954 року народження, у 1991 році виїхав в м. Сочі російської федерації, з того часу жодних відомостей від нього не надходило, заявниця ОСОБА_1 оголошувала його в розшук, який був безрезультативним, а тому рішенням суду він був визнаний безвісно відсутнім, враховуючи, що іншим способом заявниця не може довести факт відсутності його права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, оскільки він є батьком загиблого ОСОБА_4 , оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Оголошення ОСОБА_3 померлим породжує юридичні наслідки, оскільки заявниця ОСОБА_1 зможе реалізувати своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, оскільки є матір`ю загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_4 .

Як передбачено ч. 3 ст. 46 ЦК України та роз`яснено в абз. 3 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Заявниця просить оголосити ОСОБА_3 померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 , при цьому не наводить жодних обставин, які б свідчили про загрозу смерті останнього, чи давали б підстави припустити його загибель від якогось нещасного випадку, чи у зв`язку із воєнними діями або збройним конфліктом, а тому суд вважає правильним оголосити померлим ОСОБА_3 від дня набрання законної сили цим рішенням.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

V. Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 46, 47 ЦК України, ст. 2, 13, 229, 293, 294, 305-309 ЦПК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою задовольнити частково.

Оголосити ОСОБА_3 , 1954 року народження, уродженця м. Якутськ російської федерації, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 померлим.

Днем смерті ОСОБА_3 , 1954 року народження, вважати день набрання законної сили цим рішенням.

Після набрання законної сили рішенням суду надіслати його до Долинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) для реєстрації смерті ОСОБА_3 , 1954 року народження.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , 1984 року народження, зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 .

Суддя: І.М.Андрусів

Присяжні: А.Я.Зубрицький

Б.В.Ленігевич