Справа № 404/139/22
Номер провадження 2/404/10/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дочка позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті дочки відкрилась спадщина на належне їй майно.

Вказує, що в 19.11.2021 року позивач звернулася до Кропивницької міської нотаріальної контори № 2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дочки - ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі рішення третейського суду м. Кіровограда від 18.09.2006 року.

На вказану заяву державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Ляшенком В.Є. надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2021 року №2251/02-31, якою роз`яснено, що рішення третейського суду від 18 вересня 2006 року про визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано без виконавчого документа, виданого компетентним судом, тому не може бути прийнято в якості документа, що посвідчує право власності спадкодавця на це майно.

Тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого права.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.01.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які позивачем усунуто.

Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.02.2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 20.04.2022 року витребувано у Кропивницькій міській нотаріальній конторі № 2 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт.

03.05.2022 року на виконання вимог ухвали Кропивницька міська нотаріальна контора № 2 через канцелярію суду надала належним чином завірену копію спадкової справи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2022 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ КБ «Приватбанк»

14.07.2022 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача та представник третьої особи до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не відомі, правом подачі відзиву на позов та надання пояснень не скористались

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що рішенням третейського суду від 18.09.2006 року визнано договір купівлі-продажу від 09.10.2005 року квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсним. Визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 01.07.2007 № 13416274 право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_2 на підставі рішення третейського суду від 18.09.2006 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.2020 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із свідоцтва про народження від 10.11.1984 року серії НОМЕР_2 виданим Ленінським відділом РАЦС, м. Кіровограда, УРСР, матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Позивач прийняла спадщину шляхом звернення до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 19.11.2021 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2251/02-31 від 19.11.2021 року державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Ляшенко В.Є. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті дочки - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмова мотивована тим, що рішення третейського суду від 18.09.2006 року про визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано без виконавчого документа, виданого компетентним судом, тому не може бути прийнято в якості документа, що посвідчує право власності спадкодавця на це майно.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, АТ КБ «Приватбанк» на адресу Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 направив претензію кредитора та просили включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу та повідомити спадкоємця померлого про наявність заборгованості перед Банком в розмірі 8 184,88 грн.

Згідно довідки від 22.07.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 22.07.2022 року не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. При видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряється, в тому числі, й склад спадкового майна.

У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно ч. 1, 4 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про третейські суди» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, були зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень.

У випадку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, таке рішення третейського суду не могло бути виконане лише сторонами спору, а потребувало здійснення певних дій органу державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України «Про третейські суди» виконання рішень третейського суду, якщо воно потребувало вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснювалось за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

Реєстрація права власності на нерухоме майно здійснено на підставі рішення третейського суду м. Кіровограда від 18.09.2006 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02 2007 року №13416274.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції чинній на момент проведення державної реєстрації речового права за спадкодавцем), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Тобто спадкодавець ОСОБА_2 , набула право власності на спірне нерухоме майно та державою визнано факт такого набуття саме 01.02.2007 року, тобто в день внесення відповідних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, про що і надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02.2007 року.

Пунктом 10 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) щодо виконання рішення третейського суду м. Кіровограда для вирішення конкретного спору відповідно до цього Закону підлягають виконанню рішення третейських судів.

Згідно з пунктом 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням спільного підприємства «Мукачівський плодоовочевий консервний завод» про офіційне тлумачення положення пункту 10 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (справа про виконання рішень третейських судів) від 24 лютого 2004 року №3-рп/2004, Конституційним судом розтлумачено,що положення пункту 10 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку зі статтею 181 цього Закону треба розуміти так, що рішення третейських судів водночас є виконавчими документами, на підставі яких за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення державні виконавці районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби мають забезпечити примусове виконання рішень цих судів, якщо інше не передбачено законом.

В редакції станом на 2006 рік нормами ЦПК України не було врегульовано та регламентовано процесуальний порядок щодо видачі судами загальної юрисдикції виконавчих документів (в даному випадку виконавчих листів) на виконання рішень третейських судів.

Лише з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо оскарження рішення третейського суду та видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду» від 03.02.2011 року №2979-VI, який набрав чинності 01.03.2011 року, з`явилася процесуальна можливість суду загальної юрисдикції видати виконавчий лист щодо виконання рішення третейського суду.

Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, мало місце законність дій спадкодавця та компетентного органу, який проводив державну реєстрацію права власності на нерухоме майно станом на 01.02.2007 року на підставі рішення третейського суду без отримання від суду загальної юрисдикції виконавчого листа на виконання рішення третейського суду з тих підстав, що рішення третейського суду мало статус виконавчого документу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 правомірно набуто право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується фактом проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно від 01.02.2007 року відповідним компетентним органом, а тому позовні вимоги підлягаю задоволенню.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: Кропивницька міська рада, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: вул.. Грушевського, 1д, м. Київ.

Повний текст рішення складено 21.03.2023 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Мохонько