УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року

м. Харків

справа № 638/6856/22

провадження № 2/638/1893/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сагана М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Володимира Володимировича про витребування доказів у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Володимира Володимировича до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

29 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Романченко Володимир Володимирович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом представника ОСОБА_1 -адвоката Романченка В.В. до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання по справі.

17 січня 2023 року через електронною поштою адвокатом Романченком В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у відповідачки по справі ОСОБА_2 інформацію з відповідними належними та допустимими доказами щодо фактичного місця перебування ОСОБА_3 у період, починаючи з 16.09.2021 та по дату надання стороною відповідача витребуваної інформації; витребувати у відповідача по справі, ОСОБА_2 письмові докази, щодо законності перетинання ОСОБА_3 кордону України 16.09.2021, зокрема копію рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згодите супроводу батька (матері) із відміткою про набрання ним законної сили.

Клопотання обгрунтовано тим, що в матеріалах справи № 639/1283/19 про зменшення розміру аліментів, зокрема відзиві від 26.12.2019, що знаходиться на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова, місцезнаходженням дитини вказано її власне місце реєстрації відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 .

У той же час, відповідно до отриманої інформації, у відповідь на адвокатський запит від 05.10.2022 до Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 перетнула кордон України 16.09.2021 та виїхала до м. Кельн, Німеччина. В базі даних Державної прикордонної служби України відсутня інформація, щодо повернення ОСОБА_3 на територію України. Також відсутня інформація щодо перетину останньою кордону України в напрямку м. Кельн, Німеччина, разом з її матір`ю, ОСОБА_2 , що вбачається з копії спеціальної інформації Державної прикордонної адвокатський запит від 05.10.2022.

У вищевказаній відповіді на адвокатський запит також зазначено інформацію щодо перетину 16.09.2021 ОСОБА_3 кордону на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька (матері) від 21.07.2021. У той же час в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня будь-яка інформація щодо розгляду судами України та винесення рішень щодо надання ОСОБА_3 відповідною дозволу на виїзд з України у 2021 році.

Крім того, відповідно до наданої Міністерством закордонних справ України відповіді на: адвокатський запит» згідно з інформацією закордонних дипломатичних установ України малолітня ОСОБА_4 на консульському обліку не перебуває. З відповіді на адвокатський запит також вбачається, що отримання інформації про місце проживання ОСОБА_3 підпадає під обмеження, встановлені законодавством про захист персональних даних.

Враховуючи те, що дитині не виповнилося чотирнадцяти років і остання вважається малолітньою, батьківських прав мати не позбавлялась, опіка над дитиною не встановлювалася ОСОБА_3 мала б перебувати з матір`ю за адресою проживання останньої. Однак на дату подання представником позивача позовної заяви та на дату подання цього клопотання стороні позивача залишається невідомим фактичне місце перебування ОСОБА_3 після завершення рейсу в. Кельн, Німеччина.

Відповідачем також не було подано відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки, тим самим надано будь-яких заперечень щодо наведених стороною позивача обставин правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується із посиланням ВІДПОВІДНІ докази та норми права.

Разом із тим, чинне законодавство України пов`язує право одного із батьків на стягнення аліментів на дитину та звернення: до суду з позовом про стягнення аліментів того з батьків», який проживає з дитиною (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства» материнства та стягнення аліментів»). У зв`язку з чим, проживання дитини одним із батьків слід вважати обставиною, що має істотне значення для визначення законності стягнення аліментів на користь одного із батьків.

Зважаючи на вищевикладене, сторона позивача вважає необхідним в рамках цивільної справи № 638/6856/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини встановити інформацію щодо дійсного місця перебування малолітньої дитини ОСОБА_3 , а також законності підстав перетинання кордону останньою 16.09.2021 шляхом витребування відповідних письмових доказів у відповідачки по справі.

З метою отримання інформації щодо місця перебування ОСОБА_3 стороною позивача було направлено до Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, а також до Міністерства закордонних справ: України вищезгадані адвокатські запити, Із відповіді на них слідує, що ОСОБА_3 16.09.2021 виїхала з України в напрямку до м. Кельн, Німеччина. Крім того, із відповіді Міністерства закордонних справ України вбачається, що ОСОБА_3 не була поставлена на консульський облік в дипломатичних установах України. Будь-яке інше отримання інформації про місце проживання ОСОБА_3 підпадає під обмеження, встановлені законодавством про захист персональних даних.

Водночас, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня будь-яка інформація щодо розгляду судами України та винесення ними рішень щодо наданні ОСОБА_3 відповідного дозволу на виїзд з України у 2021 році, у зв`язку з чим самостійне з`ясування обставин законності виїзду ОСОБА_3 16.09.2021 закордон не видається можливим.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

19 січня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Романченко В.В. подав через канцелярію суду заяву, в якій просив клопотання про витребування доказів розглянути у письмовому провадженні за відсутності позивача та його представника.

19 січня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Зайцева О.О. подала через канцелярію суду заяву, в якій просила судове засідання з розгляду цивільної справи, призначене на 19 січня 2023 року о 10 год. 00 хв., провести за відсутності відповідачки та її представника на підставі матеріалів справи, без фіксації судового засідання технічними засобами. У задоволенні клопотання про витребування доказів просила відмовити. Вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, витребувана інформація відома позивачеві, як з доданої відповіді ДПС, має отримувати будь-яку інформацію та документи, що стосуються предмету та обставин справи. Запитувана інформація не стосується предмета доказування, оскільки окреме проживання відповідачки від дитини, чим позивач обгрунтувує позовні вимоги є припущенням, а клопотання про витребування доказів вимагає інформації про місце проживання дитини, відсутні відомості про вжиті позивачем заходи щодо отримання витребуваних доказів самостійно. Тобто нездійснення батьком жодних дій зв`язатися з дитиною або з її матір`ю безпосередньо, не є підставою для витребування інформації. Просила розглянути клопотання про об`єднання цивільних справ та задовольнити його.

Розглянувши подане клопотання, суд доходить таких висновків.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини перша - п`ята статті 83 ЦПК України).

Частиною першою - третьою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Враховуючи положення частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якої відповідь на запит надається не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, представник позивача як адвокат не був позбавлений можливості звернутися із відповідними запитами для отримання зазначених доказів, в тому числі до відповідачки, у якої він просить витребувати документи, однак будь - яких документів неможливості їх отримати самостійно суду не надав.

За таких обставин стороною позивача, відповідно до наведених вимог статті 83, 84 цього Кодексу, суду не надано доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказів та будь - яких документів неможливості їх отримати самостійно, не зазначено заходи для отримання цього доказу самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів.

В обгрунтування клопотання адвокат Романченко посилається на те, що відповідно до отриманої інформації на адвокатський запит від 05.10.2022 до Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 перетнула кордон України 16.09.2021 та виїхала до м. Кельн, Німеччина. В базі даних Державної прикордонної служби України відсутня інформація, щодо повернення ОСОБА_3 на територію України, Також відсутня інформація, щодо перетину останньою кордону України в напрямку м. Кельн, Німеччина, разом з її матір`ю, ОСОБА_2 , що вбачається з копії спеціальної інформації Державної прикордонної адвокатський запит від 05.10.2022. У вищевказаній відповіді на адвокатський запит також зазначено інформацію щодо перетину 16.09.2021 ОСОБА_3 кордону на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька (матері) від 21.07.2021. У той же час в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня будь-яка інформація щодо розгляду судами України та винесення рішень щодо надання ОСОБА_3 відповідною дозволу на виїзд з України у 2021 році.

Тобто, сторона позивача просить витребувати відповідні докази у відповідачки ОСОБА_2 .

Однак, доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, проте не могла їх отримати. Так, адвокат Романченко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить витребувати у відповідачки по справі ОСОБА_2 інформацію щодо фактичного місця перебування ОСОБА_3 у період починаючи з 16.09.2021, зокрема письмові докази щодо законності перетинання ОСОБА_3 кордону України 16.09.2021, в тому числі копію рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину з відміткою про набрання ним законної сили.

Як вбачається з доданих до клопотання відповідей на адвокатські запити, адвокатом було направлено відповідні адвокатські запити, проте відомостей щодо звернення безпосередньо до відповідачки про надання нею зазначених стороною позивача доказів чи то її відмови стосовно їх надання суду не надано.

Таким чином, стороною позивача, відповідно до наведених вимог статті 83 цього Кодексу, суду не надано доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказів та будь - яких документів неможливості їх отримати самостійно.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 76, 80, 83, 84 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Романченка Володимира Володимировича про витребування доказів у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Володимира Володимировича до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 січня 2023 року

Суддя В. М. Яковлева