РІШЕННЯ

Іменем України

21.03.2023 Справа №607/18311/22 Провадження № 2/607/492/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Макогін А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.07.2006 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте внаслідок різних характерів та поглядів на виховання дітей відносини сторін погіршились. На даний час фактичні відносини між сторонами як між подружжям припинені і існують лише формально. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї суперечить її інтересам. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 14.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 955.

21.12.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 25.01.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

25.01.2023 судове засідання відкладене на 24.02.2023 у зв`язку з неявкою учасників справи.

24.02.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дяків О.Я. подала до суду клопотання, у якому просила вказати у рішенні про проживання дітей з позивачем, оскільки діти сторін на даний час проживають разом з позивачем за кордоном і це є необхідним для отримання певних дозвільних документів.

24.02.2023 судове засідання відкладене на 21.03.2023 у зв`язку із врученням відповідачу копії позовної заяви з додатками та копії ухвали про відкриття провадження у праві.

У судове засідання 21.03.2023 позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 , належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності. Позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

У судове засідання 21.03.2023 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Подав до суду заяву, у якій позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову.

Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Суд установив, що 14.07.2006 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України складений актовий запис № 955. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (а.с. 3).

У даному шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Такі обставини підтверджуються повторними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 10, 12).

Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу.

Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалась на те, що сторони мають різні характери та погляди на виховання дітей. Указані обставини призвели до погіршення відносин сторін. На даний час фактичні відносини між сторонами як між подружжям припинені і існують лише формально.

Такі обставини повністю визнав у своїй заяві відповідач та не заперечував проти їх існування.

Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просила після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати з позивачем. Позивач зазначила, що спір з цього приводу між сторонами відсутній і зазначення у судовому рішенні про такі обставини необхідне для отримання певних дозвільних документів за кордоном, де позивач з дітьми на даний час проживає. Відповідач у своїй заяві про визнання позову не заперечив щодо такої вимоги та не вказав про наявність спору між сторонами щодо місця проживання дітей.

Так, у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/15 зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

З урахуванням викладеного за відсутності між сторонами спору щодо проживання неповнолітніх дітей з позивачем суд вважає за можливе зазначити про це у судовому рішенні одночасно з вирішенням вимоги про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн, 992,40 грн, що підтверджується квитанцією № 15 від 15.12.2022 (а.с. 16). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1, 56 ч. 3, 110 ч. 1, 112 СК України, ст. 4, 76-81, 89, 141 ч. 1, 142 ч. 1, 206 ч. 1, 4, 247 ч. 2, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 14 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 955.

Залишити неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Дяків Оксана Ярославівна, місцезнаходження: вул. Князя Острозького, буд. 33, м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

СуддяІ. В. Марциновська