П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Куштан Б.П.,

з участю секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Маркусь Михайло Іванович на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 308/14043/22 (Головуючий: Голяна О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 має намір заявити до ОСОБА_1 позов про визнання права власності на земельні ділянки, що утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :11:023:0077 (земельні ділянки з кадастровими номерами :11:023:0145, :11:023:0147, :11:023:0146. Вказує, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 в найкоротші терміни здійснить відчуження вищевказаних земельних ділянок, що взагалі унеможливить виконання рішення суду на користь позивача в даній справі, оскільки про такі свої наміри остання повідомила ОСОБА_2 .

Посилаючись на вказані обставини, у рамках заяви про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_2 просив:

-накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :11:023:0145 - 0.2116 га, :11:023:0147 - 0.001 га, :11:023:0146 - 0.0374 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . та зареєстровані наданий момент за ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_1 та/або уповноваженим нею юридичним та фізичним особам (всім іншим особам) проводити які-небудь підготовчі, будівельні, ремонтні тощо роботи на земельних ділянках за кадастровими номерами: :11:023:0145 0.2116 га, :11:023:0147 0.001 га, :11:023:0146 - 0.0374 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити уповноваженим органам видавати або ж реєструвати які-небудь документи дозвільного характеру, що стосуються земельних ділянок за кадастровими номерами: :11:023:045 - 0.2116 га, :11:023:0147 - 0.001 га, :11:023:0146 - 0.0374 га, що,знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_1 та/або уповноваженим нею юридичним та фізичним особам (всім іншим особам) вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження (продавати, надавати в оренду, обмінювати, дарувати, відмовлятись на користь громади/держави) земельних ділянок за кадастровими номерами: :11:023:0145 - 0.2116 га, :11:023:0147 - 0.001 га, :11:023:0146 - 0.0374 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_1 , та/або уповноваженим нею юридичним та фізичним особам (всім іншим особам) вчиняти будь-які дії з використання та розпорядження земельними ділянками за кадастровими номерами: :11:023:0145 - 0.2116 га, :11:023:0147 - 0.001 га, :11:023:0146 - 0.0374 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі заборонити здійснювати: зберігання будівельних чи інших матеріалів, меліорацію, посів, обробку, вирощування с/г культури, збирання, тощо.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 25 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково.

З метою забезпечення майбутнього позову накладено арешт на належні на праві приватної власності ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами: :11:023:0145 площею 0.2116 га, :11:023:0147 площею 0.001 га, :11:023:0146 площею 0.0374 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Маркусь М.І. подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування ухвали як така що прийнята з порушенням норм процесуального права, так як заходи забезпечення позову є неспівмірними з матеріально-правовими вимогами позивача в майбутньому позові. Предметом майбутнього позову є визнання права власності та скасування записів про речові права що не передбачає особливої процедури виконання таких рішень суду, а тому висновок суду про можливість утруднення виконання рішення суду за майбутнім позовом є помилковим та необґрунтованим. Також в оскаржуваній ухвалі судом не встановлено фактичних обставин, які б свідчили, що незастосування вжитих заходів забезпечення позову призведуть до утруднення виконання можливого рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Марина В.Г. діючи в інтересах ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки апелянтом жодним чином не доведено підстави для скасування ухвали про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - Маркусь М.І. , який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який просить ухвалу суду про забезпечення позову залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами Цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на ствердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову вказує, що він є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . і таке стверджується Договороом дарування житлового будинку де дарувальником є ОСОБА_1 , а обдарованим ОСОБА_2 (а.с.6-9).

Для обслуговування зазначеного житлового будинку, господарських будівель та споруд попередньому власнику будинку ОСОБА_1 рішенням 8-ї сесії, 22 скликання Сторожницької сільської ради від 28.01.1998 року надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :11:023:0077.

ОСОБА_2 зазначає, що не переоформив на себе право власності на спірну земельну ділянку, яка розташована під належним йому будинком. 12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на цю нерухомість на своє ім`я, а 14 жовтня 2022 розподілила цю землю на три земельні ділянки, внаслідок чого замість однієї земельної ділянки з кадастровим номером :11:023:0077 утворилися три нові земельні ділянки з кадастровими номерами :11:023:0145, :11:023:0146, :11:023:0147. Зазначені дії, за твердженням заявника, здійснені з метою відчуження земельних ділянок.

При цьому така кількість споруд яка знаходиться у власності ОСОБА_2 та схема їх розташування зумовлює потребу саме у 0,2500 га землі для їх обслуговування.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, стає власником земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти нерухомості, на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_2 зазначав, що має намір звернутися в суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку (ділянки).

Отже, оскільки предметом спору у цій справі є право сторін на земельну ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :11:023:0077 (утворені в результаті поділу земельні ділянки з присвоєними кадастровими номерами :11:023:045, :11:023:0147, :11:023:0146), судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на утворені земельні ділянки.

Разом із цим, до відзиву поданого представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , додано докази звернення ОСОБА_2 в Ужгородський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Селехман О.А., треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Луцович В.П. та Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності та визнання недійсним договору дарування.

Зазначена позовна заява стосується саме спірної земельної ділянки кадастровий номер :11:023:0077 (утворені в результаті поділу земельні ділянки з присвоєними кадастровими номерами :11:023:045, :11:023:0147, :11:023:0146).

Сам по собі факт звернення ОСОБА_2 до суду з відповідним позовом свідчить про наявність спору між сторонами, а оскільки предметом спору є нерухоме майно (земельна ділянка), захід забезпечення позову визначений судом є співмірними з заявленими вимогами.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Маркусь Михайло Іванович залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 25 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 24 січня 2023 року.

Головуючий

Судді: