РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/877/18

Провадження № 2/293/19/2023

30 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Черняхівської селищної ради про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 здійснити певні дії, а саме здійснити демонтаж самовільно збудованого металевого гаража за адресою: АДРЕСА_1 , встановленого на земельній ділянці, що належить йому ОСОБА_1 на праві приватної власності та стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що він ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності від 23.05.2013 є власником земельної ділянки площею 0,005 га для будівництва індивідуального гаража з кадастровим номером :03:003:0312, що знаходиться в АДРЕСА_1 . В кінці 2015 року ОСОБА_2 без отримання будь-якого дозволу з його сторони самовільно встановив на належній йому земельній ділянці металевий гараж. На його прохання знести самовільно встановлений гараж, відповідач відмовляється. Для вирішення даного питання він звернувся із заявою до Черняхівської селищної ради для вжиття заходів щодо демонтажу самовільно встановленого металевого гаража. 22.01.2016 його заява була розглянута постійною комісією селищної ради з питань землекористуваня, охорони навколишнього природного середовища та внесено акт, яким запропоновано відповідачу звільнити з його приватизованої ділянки тимчасовий металевий гараж в місячний строк. Однак відповідачем гараж недемонтовано, будь-які його звернення про знесення гаража відповідач ігнорує. Такі дії відповідача порушують його права як власника вільно користуватися та розпоряджатися належною йому земельною ділянкою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання 30.01.2023 не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відзив на позов відповідач не подавав. Представник відповідача у судовому засіданні, яке мало місце 17.02.2020 позов не визнав.

Представник третьої особи Черняхівської селищної ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи має місце заява про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, щодо рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так пунктами 3, 4, 8 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, а також відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 , позивач по справі, є власником земельної ділянки площею 0,005 га, кадастровий номер :03:003:0312, за цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів. Адреса об`єкта нерухомого майна земельної ділянки є АДРЕСА_1 . Належність на праві власності такої земельної ділянки ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.05.2013, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягом з Державного земельного реєстру про земельну ділянку та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6,7, 23,24).

На належній ОСОБА_1 земельній ділянці ОСОБА_2 , відповідач по справі, у 2015 році без дозволу позивача як власника самовільно встановив металевий гараж.

Відповідно до акту, складеного постійною комісією Черняхівської селищної ради 22.01.2016 року, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно встановив металевий гараж на приватизованій земельній ділянці площею 0,005 га, призначеної для будівництва індивідуального гаража, що належить гр. ОСОБА_1 та запропоновано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку ОСОБА_1 в місячний термін (а.с.8). У встановлений строк відповідачем не звільнено земельну ділянку.

Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені положеннями цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до положень ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Згідно ч.4 ст 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначені обставини позивачем в поданому позові щодо самовільного будівництва відповідачем металевого гаража на належній йому на праві власності земельній ділянці доведені належними, допустимими та достатніми доказами та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді.

Отже, відповідач самовільно здійснив будівництво на земельній ділянці, належній на праві власності позивачу, тому таке будівництво є протиправним та таким, що порушує права власника земельної ділянки, підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, шляхом знесення самовільно побудованого металевого гаража та приведення земельної ділянки у попередній стан, тобто без самовільно збудованого об`єкту.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підставним, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору у сумі 704,80 грн.

Доказів, понесення позивачем інших судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень, які слугували б їх стягненню, позивачем не надано, заяви про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення не подано.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,354,355 ЦПК України, ст. ст. 3, 13,15, 16, 373, 376, 386, 391 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,005 га, кадастровий номер :03:003:0312, за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу самовільно збудованого металевого гаража.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , 704,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Євген БРУХОВСЬКИЙ