Справа № 191/3161/22
Провадження № 2/191/961/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якій вона просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , 1995 року народження, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , 2020 року народження, у розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання ОСОБА_1 , до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі. У них є спільна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає. На даний час заклади дошкільної освіти не працюють, тому дитина позивача знаходиться вдома і вона не має змоги працювати, тому ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою суду від 30.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

05.01.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив розглядати справу без його участі, а також визнав позовні вимоги частково та просив стягнути з нього на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 500,00 грн.

У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов визнає частково, відповідно до відзиву на позовну заяву.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про судове засідання.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , який розірвано заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 року.

У сторін по справі є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно акту обстеження від 12.10.2022 року складений комісією у складі працівників СМКП «ЖЕК-1», в квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки №1079 від 21.12.2022 року ОСОБА_2 з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року отримав дохід від Виробничого підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо «Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в сумі 180025,43 грн.

Відповідно до довідки №02 від 03.01.2023 року ОСОБА_2 з 01.09.2022 року по 31.12.2022 року отримав дохід від Виробничого підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо «Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в сумі 55686,44 грн.

Згідно наданих відповідачем платіжних інструкцій за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року ОСОБА_2 здійснював перерахунок коштів ОСОБА_1 .

На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із ОСОБА_1 . Позивач в позовній заяві зазначає, що на даний час заклади дошкільної освіти не працюють, тому дитина позивача знаходиться вдома і вона не має змоги працювати, тому позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Також статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, внесено зміни до ст. 182 Сімейного кодексу України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 192 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведеного, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

При визначенні розміру аліментів судом враховано, що відповідач є працездатним, у відзиві на позовну заяву зазначає, що офіційно працює, отримує заробітну плату. При цьому суд також враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей і відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї дитини.

Також суд звертає увагу на те, що позивач не довела необхідності сплачувати аліменти на дитину у визначеному нею розмірі: відсутнє обґрунтування, що лише такий розмір аліментів може надати їй можливість на належному рівні утримувати дитину.

Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, суд не вбачає.

Водночас, враховуючи часткове визнання позовних вимог та бажання відповідача брати участь в утриманні своєї дитини, що свідчить про його готовність утримувати дитину та надавати фінансову допомогу позивачу на утримання спільної дитини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає достатньою сумою аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн., що буде в достатній мірі відповідати потребам утримання дитини, так як відповідач працевлаштований та має постійний дохід. Зокрема, виходячи з наданих відповідачем довідок про розмір нарахованої заробітної плати, його середня заробітна плата варіюється від 13190,83 грн. до 11199,92 грн. на місяць після відрахувань податку з доходів та військового збору.

Крім того, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що його нинішня дружина, ОСОБА_4 , перебуває на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, так як ним було долучено до відзиву на позовну заяву ксерокопію медичного висновку від 21.12.2022 року в якому відсутнє зазначення прізвища, імені та по батькові особи, якій він виданий.

В той же час суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Питання утримання дружини батьком дитини врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

При цьому наявність у матері дитини, з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу.

Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, так як не досягла трьох років, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання, починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, є фінансово спроможним, так як працевлаштований, та, враховуючи надані ним довідки про заробітну плату, в змозі утримувати матеріально як дитину, так і колишню дружину.

Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., що відповідатиме принципу розумності та справедливості, так як позивач позбавлена можливості працювати, адже доглядає спільну з відповідачем дитину.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

При поданні позову позивач судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 21.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21.11.2022 року і до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У порядку ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Повне рішення складене 30 січня 2023 року.

Суддя О.І. Окладнікова