Провадження № 4-с/604/1/23
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Підволочиськ скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Логвинської Каріни Леонідівни,

у с т а н о в и в :

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» звернулося до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Логвинської Каріни Леонідівни.

В обґрунтування скарги зазначено, що 25.11.2022 засобами поштового зв`язку товариство отримало постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №69969462 з виконання виконавчого листа №607/20976/21, виданого Підволочиським районним судом Тернопільської області 12.09.2022, про стягнення з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь держави судового збору в розмірі 992,40 грн. Скаржник вважає, що державним виконавцем було порушено ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавець прийняв до виконання виконавчий лист не за місцезнаходженням юридичної особи.

Враховуючи викладене, скаржник просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Логвинської Каріни Леонідівни щодо відкриття виконавчого провадження ВП №69969462 від 05.10.2022.

Представник скаржника, державний виконавець у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим розгляд справи за скаргою проведено у їх відсутність, що відповідає положенням ст. 450 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповіднодо ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області №607/20976/21 від 11.07.2022 з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 грн.

12.09.2022 судом видано виконавчий лист, який було направлено для виконання до Деснянського ВДВС у м. Києві.

Постановою старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві Логвинською К.Л. ВП №69969462 від 05.10.2022 відкрито виконавче провадження.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.п. 2, 6, 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею; виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Разом з тим, частиною четвертою статті 25 Закону №1404-VIII встановлено, що передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Розділом V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлено порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень.

Відповідно до пункту 6 розділу V Інструкції № 512/5 виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого зокрема у разі, якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої скарги, суд виходить із такого.

Предметом спору у цій справі є законність постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2022 у виконавчому провадженню № 69969462, яка винесена старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скаржник посилається на те, що виконавчий лист №607/20976/21 Підволочиським районним судом Тернопільської області був пред`явлений не за місцем виконання, оскільки його виконання не підвідомче Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

З цього приводу суд зазначає, що виявивши, що місце перебування боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого, що передбачено розділом V Інструкції № 512/5. Тобто, відкриття виконавчого провадження не за місцезнаходженням боржника або його майна не тягне за собою скасування постанови державного виконавця, а оскільки дана обставина може бути усунута шляхом передачі виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого.

У п. 71 Рішення Європейського суду з прав людини «Рисовський проти України» вказано, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само).

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у межах розгляду цієї справи.

Керуючись статтями 260, 447-453 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Логвинської Каріни Леонідівни відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.03.2023.

Суддя В. М. Сіянко