Справа № 526/1089/22
Провадження № 2/526/67/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Гадяцький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Гадяцький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивує тим, що у червні 2022 року йому стало відомо про те, що на виконанні у державного виконавця Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №69169895 по стягненню з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості у сумі 11 680 грн.

Вказане виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису, виданного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною за №25291 від 14.12.2021 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості за договором № 8-2 від 06.06.2021, укладеного між ним та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», за період з 17.06.2021 по 01.12.2021 включно, в сумі 11 680 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 7 980 грн.

Вважає, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, зокрема Порядку та статей 88, 89 Закону України "Про нотаріат" та вказує, що на сьогоднішній день редакція Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Починаючи з 22.07.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Окрім того, з нього стягнуто кошти за вчинення нотаріусом виконавчого напису, сума якого не вказана у виконавчому написі і лише шляхом математичних розрахунків встановлено, що вказана сума становить 700 грн. Проте дана вимога не може включатись до виконавчого напису, оскільки приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між приватним нотаріусом та фізичною особою (п.3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Окрім того, позивач вказує, що з ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» він не укладав ніяких договорів та не отримував ніяких повідомлень від позикодавця чи нотаріуса щодо існування боргу та необхідність його погашення. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. №25291 від 14.12.2021 про стягнення з нього боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в розмірі 11 680 грн та відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на його користь судові витрати, зокрема по оплаті послуг за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6 000 грн, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 992, 40 грн та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн.

01 липня 2022 року винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою суду від 13.07.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 не надав заяву про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Від ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, з наступних підстав. Так, 06.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8-2, відповідно до якого позивачу надані кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн. Кредит надавався строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір підписаний позивачем шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет. Укладений договір не відноситься до споживчого кредитування. ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» свої зобов`язання перед позивачем виконав у повному обсязі, а позичальник своїх зобов`язань перед позикодавцем не виконав.

17 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» було укладено договір відступлення прав вимоги № 17/06/2021-Р/М відповідно до умов якого право вимоги за договором № 8-2 від 06.06.2021 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». Станом на 02.08.2022, заборгованість за договором № 8-2 від 06.06.2021 становить 11 680 грн, яка складається з 3000 грн - прострочена заборгованість за кредитом; заборгованість по процентам за користування кредитом 7 980 грн, заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису - 700 грн. Після отримання права вимоги до позивача, відповідачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалось.

Також відповідач вказує, що ним були дотриманні вимоги, щодо подання заяви для вчинення виконавчого напису нотаріуса та дотримано умови, що підтверджують безспірність для вчинення виконавчого напису нотаріусом. З цих підстав, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Окрім того, відповідач подав клопотання, в якому вказує, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, яку просить стягнути з нього позивач, значно завищена та не співмірна з сумою заборгованості за договором № 8-2 від 06.06.2021, яка становить 11680 грн. З цих підстав, просив зменшити ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу. Клопотань про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін від відповідача не надходило.

Від ОСОБА_1 надійшов відгук на відзив відповідача, в якому він вказує, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. при вчиненні нею оскаржуваного виконавчого напису керувалась постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яким Перелік документів було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року без змін, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Відтак, вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Тому посилання відповідача, викладені у відзиві є юридично неспроможними, оскільки спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, не завіреному нотаріально.

Щодо витрат його на правничу допомогу зазначив, що відповідач жодними доказами не доводить, що сума, витрачена ним за послуги адвоката в розмірі 6000 грн є неспівмірною зі складністю справи та послугами, наданих адвокатом, тоді як ним надані всі необхідні документи, на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу та по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 17.01.2023 було зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову О. М. надати суду належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис за №25291 від 14.12.2021 про стягнення коштів з ОСОБА_1 та оригінал такого виконавчого напису, також зобов`язано відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто» надати суду належним чином завірені копії документів, які було подано для вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 14.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №25291 про стягнення коштів з ОСОБА_1 , а саме оригінал кредитного договору №8-2 від 06.06.2021, укладеного між ним та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», належним чином завірені копії документів, що підтверджують правонаступництво усіх прав та обов`язків від ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» до ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто», засвідчену Банком виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою Банка про непогашення заборгованості, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідач вказані в ухвалі суду документи не надав, посилаючись на те, що вони зберігаються у матеріалах нотаріальної справи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. пояснень щодо вказаного позову та запитуваних судом документів не надала. Згідно публічної інформації Єдиного реєстру нотаріусів вбачається, що діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М. припинена. Листи направлені на її адресу повернуті, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Представник третьої особи Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень щодо позовних вимог позивача не надав.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис за №25291 від 14.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості за договором № 8-2 від 06.06.2021, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/Мє ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», строк платежу за яким настав 06.07.2021. Стягнення проводиться за період з 17.06.2021 по 01.12.2021 включно, у розмірі: 3000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 7 980 грн. Стягнуто плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису, згідно ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Загальна заборгованість становить 11680 грн, що підтверджується копією виконавчого напису вчиненого 14.12.2021приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М та зареєстрованого у реєстрі за №25291.

Старшим державним виконавцем Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Стеценко Ю. В. 07.06.2022 відкрито виконавче провадження №69169895 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість у сумі 11 680 грн.

Як вбачається з копії кредитного договору№ 8-2 від 06.06.2021, ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» уклало кредитний договір з ОСОБА_1 , відповідно до якого позивачу надані кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн. Кредит надавався строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір підписаний позивачем шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет. Укладений договір не відноситься до споживчого кредитування. За графіком розрахунків, позичальнику 06.07.2021 необхідно було сплатити 4980 грн.

17 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» було укладено договір відступлення прав вимоги № 17/06/2021-Р/М відповідно до умов якого право вимоги за договором № 8-2 від 06.06.2021 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто».

Відповідачем на підтвердження безспірності його вимог до позивача, на підставі яких він звернувся до нотаріуса для видачі спірного виконавчого напису, були надані суду наступні документи: кредитний договір № 8-2 від 06.06.2021 укладений між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , графік розрахунків, договір відступлення прав вимоги № 17/06/2021-Р/М, укладеного 17 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», Внутрішні правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», Свідоцтво про реєстрацію ТОВ Фінансова компанія «Ріальто», статут Фінансова компанія «Ріальто», чек №413928962 від 06.06.2021 про проведення переказу на картку на суму 3000 грн, розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», складеного представником товариства адвокатом Ходченко О. М. на суму 11 680 грн.

Але відповідачем не було надано документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про відступленняТОВ «ФК «Фінанс Інновація» права вимоги за вказаним кредитним договором та доказів того, що до ОСОБА_1 звертався первісний кредитор ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» чи відповідач з вимогою про необхідність погашення заборгованості за вказаним кредитним договором та отримання нею такої вимоги.

Відповідно до ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами, згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 03.02.2021 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (надалі - Постанова №662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року без змін, пункти 1 і 2 Постанови №662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених устатті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22 лютого 2017 року судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови №662 були оприлюднені в Офіційному віснику України 21 березня 2017 року.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Відтак, вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.

Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинено 14.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. на підставі Кредитного договору № 8-2 від 06.06.2021 укладеного між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , без нотаріального посвідчення.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 8-2 від 06.06.2021, укладеного між позивачем та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» в електронній формі.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення ні від первісного кредитора, ні від відповідача. Тобто відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що він не отримував від кредитора письмової вимоги про усунення порушень.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

Таким чином, спростовуються доводи відповідача, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку можна вважати безспірною.

Вчинивши спірний виконавчий напис, приватний нотаріус Сазонова О. М. не дотрималась встановленої процедури, що потягло порушення законних прав позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу та сплачений судовий збір суд встановив наспупне.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Частиною 4 цієї статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу надавалась правнича допомога адвокатом Ткаченко А. В .

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Ткаченко А.В. подано до суду копію договору №Т-02/06/22 від 16.06.2022, згідно якого сума гонорару складає 12 000 грн за укладення вказаного договору з розрахунку по 6000 грн за визнання одного виконавчого напису, Детальний опис робіт та наданих послуг адвокатом Ткаченко А. В. по вказаному вище договору, акт наданих послуг та виконаних робіт, за яким загальна вартість послуг склала 6000 грн, гонорар сплачений у повному обсязі, квитанція про сплату гонорару від 06.06.2022, ордер.

Згідно детального опису робіт та наданих послуг, останній включав в себе наступні послуги: формування правової позиції у справі, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень по справі, написання та подання адвокатських запитів, аналіз інформації, що міститься у відповідях на адвокатські запити, написання та подання заяви про забезпечення позову, написання та подання позовної заяви, написання та подання клопотання до суду про витребування доказів.

Понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн підтверджуються детальним розрахунком, квитанцією про сплату та актом виконаних робіт.

У свою чергу, відповідач просив зменшити суму витрат, які поніс позивач на правничу допомогу, у зв`язку з їх неспівмірністю із сумою заборгованості.

Аналізуючи докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат обгрунтований та доведений належними доказами, тому з ТОВ Фінансова компанія «Ріальто» на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 992,40 грн та заяви про забезпечення позову в сумі 496,20 грн, що разом становить 1488,60 грн.

Керуючись статтями 15,16,18, 1054 ЦК України, ч. 1 ст. 49, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статтями 12, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Гадяцький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під номером №25291, вчинений 14 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості в розмірі 11 680 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати: направничу допомогу у розмірі 6 000 ( шість тисяч) грн, судовий збір в сумі 1488 ( одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 липня 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21 березня 2023 року.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», адреса: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, 03124, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Гадяцький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), адреса: вул. Полтавська, 22, м. Гадяч, Миргородського району Полтавської області, 37300.

Головуючий Л. І. Тищенко