ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року м. Чернівці

Справа № 725/7256/21

Провадження №22-ц/822/189/23

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.,

секретар - Тодоряк Г.Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ),

треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Груп», державне підприємство «СЕТАМ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2023 року, головуючий у І-й інстанції - Байцар Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О., товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Груп», державне підприємство «СЕТАМ», про визнання електронних торгів, акту про реалізацію майна недійсними.

Обґрунтовував заяву тим, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року, з метою забезпечення позову у даній справі, заборонено здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2 загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею .2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Накладено арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею .2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці залишено без змін.

Вказував на те, що єдиною метою цієї позовної заяви є затягування можливості оформлення права власності ОСОБА_2 на придбане на прилюдних торгах майно. Внаслідок судової заборони він не може зареєструвати за собою придбане майно в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазначав, що вид забезпечення позову у вигляді накладеного арешту на спірне майно повністю може забезпечити в достатній мірі поданий позов і інтереси позивачки на цій стадії процесу. Натомість, забезпечення поданого позову у вигляді заборони проводити реєстрацію придбаного нерухомого майна є прямим порушенням норми статті 182 ЦК України та непропорційним втручанням у законні права відповідача у справі як власника спірного майна на момент розгляду справи в суді.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2023 року в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про відмову у задоволенні клопотання про скасування забезпечення позову та скасувати заходи забезпечення поданого ОСОБА_1 позову, які були накладені ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року, в частині, якою заборонено здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2 загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею 2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Зазначає, що у своєму клопотанні він обґрунтував необхідність часткового скасування заходів забезпечення, проте його доводи фактично не були розглянуті судом, оскільки суд просто обмежився посиланням на необхідність завершення розгляду справи.

Оскільки провадження у справі Садгірським районним судом з 26 жовтня 2022 року і протягом наступних трьох місяців не було відкрито, справа місцевим судом наразі взагалі не розглядається.

Таке затягування вирішення справи в суді прямо впливає на його права як власника майна. Наведене створює ситуацію, коли за відомостями державної реєстрації власницею майна є начебто до теперішнього часу ОСОБА_1 , хоча це майно було продано на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження у зв`язку із примусовим виконанням рішення суду.

Звертає увагу на те, що ним не оскаржувався арешт спірного майна, що прямо вказує на те, що інтереси позивачки в цьому випадку є належним чином забезпечені.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно ухилився від оцінки обґрунтованості поданого ним клопотання про часткове скасування заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_3 вказує на те, що ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року про забезпечення позову оскаржувалась ОСОБА_2 в апеляційному порядку, була предметом апеляційного розгляду та залишена без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року.

Отже, судом апеляційної інстанції в межах даної справи вже надано оцінку співмірності та доцільності вжитих ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року заходів забезпечення позову, за результатами чого встановлено законність та обґрунтованість такої ухвали.

Зазначає, що клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову фактично зводиться до незгоди з ухвалою суду про забезпечення позову та містить доводи щодо неспівмірності заходів забезпечення позову з предметом спору у даній справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є, зокрема, заборона вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі № 759/5175/20, від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19.

Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, у тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається зі змісту клопотання про скасування заходів забезпечення позову та апеляційної скарги, ОСОБА_4 просить скасувати заходи забезпечення позову в частині заборони здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб спірних нежитлових приміщень, вважаючи при цьому, що це є непропорційним втручанням у його законні права як власника спірного майна на момент розгляду справи, а такий вид забезпечення позову як накладення арешту на спірне майно повністю може забезпечити в достатній мірі поданий позов і інтереси ОСОБА_1 на цій стадії процесу.

Колегія суддів вважає, що наведені ОСОБА_2 та встановлені судом обставини, свідчать про наявність правових підстав для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову в частині заборони здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб спірних нежитлових приміщень.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, відповідно до приписів якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що скасування заходів забезпечення позову можливе у випадку, якщо потреба у забезпеченні позову з тих чи інших підстав, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів, відпаде або зміняться обставини, які зумовили їх застосування.

При цьому скасування таких заходів за положеннями статті 158 ЦПК України ніяким чином не пов`язується із правильністю чи неправильністю їх вжиття, оскільки законність застосування цих заходів перевіряється у випадку оскарження відповідної ухвали в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 мотивувала її тим, що невжиття таких заходів, як заборона здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб спірних нежитлових приміщень та накладення на них арешту, може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, відповідач може здійснити відчуження належного їй на праві власності майна на користь інших осіб, що призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист його прав.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року з метою забезпечення позову у даній справі заборонено здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2 загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею .2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Накладено арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею .2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці залишено без змін. Ухвалюючи рішення, суд, без деталізації необхідності застосування конкретних заходів забезпечення позову, виходив з того, що застосовані заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо пов`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, а також необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Однак, не дивлячись на прийняття вищезазначеного рішення про забезпечення позову, у іншій справі № 725/4215/22 (за відомостями офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , яка згідно з записами в державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно є власницею спірного майна, про стягнення грошових коштів за договором позики, за спільною заявою від 22 грудня 2022 року, сторони намагалися шляхом укладення мирової угоди здійснити перехід права власності на спірне нерухоме майно, а саме, на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2 загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею 2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Оскільки встановлено, що зазначене вище нерухоме майно не було предметом спору, а також те, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року на це майно накладено арешт, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 січня 2023 року у затвердженні мирової угоди відмовлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі N 914/1570/20 (провадження N 12-90гс20) вказано, що "важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення".

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що обставини, які існували на момент забезпечення позову, змінились на час розгляду клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, і наявне забезпечення у вигляді заборони здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб спірного майна втратило свою функцію реального забезпечення поданого позову.

Фактично, вжиту судом за її заявою заборону, позивачка ОСОБА_1 , яка до цього часу зареєстрована власницею спірного майна, намагалася використати з метою його відчуження на користь третіх осіб.

Крім того, діюча протягом тривалого часу заборона вчиняти реєстраційні дії щодо спірного майна призводить до порушення прав інших осіб щодо виконання ними покладених згідно із законодавством повноважень (ДП "Сетам", яке проводить прилюдні торги, нотаріусів, які за наслідками проведення прилюдних торгів, на підставі Акту, Протоколу, зобов`язані переможцю торгів видати свідоцтво про право власності на майно, що придбано на прилюдних торгах, державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду у іншій справі), та спрямована на унеможливлення оформлення прав на майно за наслідком проведення оспорюваних електронних торгів їх переможцем (відповідачем).

Також колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що виходячи з мети забезпечення позову, позовних вимог, накладення арешту на спірне майно повністю забезпечить поданий позов, інтереси як позивача, так і збереження балансу інтересів сторін, та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на момент розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, ті обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом рішення про вжиття таких заходів, зазнали істотної зміни, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року у даній справі, в частині заборони здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2 загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею 2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Отже, сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходу забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Виходячи з наведеного, ухвала суду першої інстанції від 16 січня 2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову в порядку статті 376 ЦПК Україні підлягає скасуванню, клопотання відповідача - задоволенню, а заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року у даній цивільній справі, в частині заборони здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб спірних нежитлових приміщень, скасуванню.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, які були накладені ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року, якою заборонено здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2 загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею 2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Груп», державне підприємство «СЕТАМ», про визнання електронних торгів, акту про реалізацію майна недійсними, в частині заборони здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1 загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2 загальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ загальною площею 12,30 кв.м, склад літ. Д загальною площею 2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак