Справа № 459/87/23
Провадження № 6/459/6/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі :

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

при секретарі Назар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді подання старшого державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

10.01.2023 року старший державний виконавець Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. звернулася до суду із поданням про застосування до боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусового приводу в порядку ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.438 ЦПК України. В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавче провадження АСВП №68806518 щодо виконання виконавчого листа №459/360/21, виданого 06.12.2021 року Сокальським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 12.08.2019 року у розмірі 420 967,08 грн. та 6314,51 грн. судових витрат. Посилаючись на те, що боржник не з`являється на виклики державного виконавця, не надає квитанції про сплату боргу, а тому просить суд застосувати до нього примусовий привід через органи поліції до Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на 31.01.2023 року.

Стягувач, боржник та представник Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи викладене та відсутність в положеннях ст.438 ЦПК України вказівки на обов`язковість участі у розгляді клопотання про привід боржника будь-яких осіб, суд вважає за можливе розглянути подання державного виконавця без присутності боржника, стягувача та державного виконавця.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, приходжу до висновку, що таке слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 21.10.2021 року у справі №459/360/21 з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 12.08.2019 року у розмірі 420 967,08 грн. та 6314,51 грн. судових витрат.

06.12.2021 року на підставі даного судового рішення виданий виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.

З наданих до подання копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, щозаступником начальника Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лазар Н.М. 14.04.2022 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №459/360/21, виданого 06.12.2021 року Сокальським районним судом Львівської області, боржником у якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За правилами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок вирішення питання про примусовий привід боржника в процесі виконання судового рішення врегульований ст.438 ЦПК України, якою передбачено, що привід боржника оголошується за місцем виконання судового рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.144 ЦПК України привід є одним з видів заходів процесуального примусу.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч.9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».)

Таким чином, єдиною необхідною і достатньою правовою підставою для застосування примусового приводу до боржника в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» є не з`явлення останнього за викликом державного виконавця. При цьому, законодавець не пов`язує застосування указаного заходу забезпечення виконавчого провадження з будь-якими винятковими обставинами.

Так, в матеріалах, що подані до суду, наявні копії трьох викликів державного виконавця, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця, два із яких на 07.09.2022 року, 18.05.2022 року, проте відсутні відомості про отримання таких адресатом. Як вбачається із третього виклику, ОСОБА_1 викликався у відділ ДВС на 16.11.2022 року, однак згідно копії трекінгу поштового відправлення такий отримано останнім лише 18.11.2022 року.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження дійсного належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про його виклик до державного виконавця та його не з`явлення без поважних причин.

Із врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що доводи державного виконавця є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

За наведених обставин, подання старшого державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. підлягає залишенню без задоволення.

Одночасно, суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, однак з урахуванням правової позиції КЦС ВС, викладеної у постанові від 6 березня 2019 року у справі №756/671/16-ц (61-42865сво18) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Окремо суд звертає увагу на те, що час набрання ухвалою законної сили, дата, на яку необхідно здійснити привід, визначена державним виконавцем, є неактуальною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 352-354, 438 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І.- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.01.2023 року

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська