РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/12289/22

Провадження № 22-ц/4815/161/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Мороз А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Головне управління Національної поліції в Рівненській області,

Головне управління Державної казначейської служби у

Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2022 року (ухвалене у складі судді Гордійчук І.О.; повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

25 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03 червня 2022 року відносно нього інспектором СПДН відділу превенції Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області, капітаном поліції Шевчуком Т.І., було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 634444, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року справа № 569/12517/21, провадження в справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження.

Незаконними діями посадових осіб йому було завдано моральної шкоди, яка полягала у сильних душевних хвилюваннях, що також спричиняло значний дискомфорт протягом усього розгляду адміністративної справи в суді. Моральна шкода також полягає в тому, що йому довелося відвідувати судові засідання, переживати за своє майбутнє та доводити свою невинуватість в суді.

Вважає, що сума у 12000,00 грн є розумною та справедливою, для відшкодування душевних страждань.

Просив суд стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності 12 000 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 500 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати, що складаються із судового збору віднесено за рахунок держави.

Рішення мотивовано тим, що враховуючи протиправність діяння заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вину останнього в її заподіянні, суд вважає, що позивач зазнав душевних страждань внаслідок складання протоколів про адміністративне правопорушення, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ГУНП в Рівненській області оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що статтею 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", встановлено, що право на відшкодування шкоди виникає у випадку встановлення рішенням суду факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

На даний час відсутнє будь-яке рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту незаконного проведення процесуальних дій працівниками ГУНП в Рівненській області.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодування державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Позивачем не доведено, що причиною його важкого стану здоров`я, який тривав до подання позову є саме дії відповідача.

Будь-яких доказів погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, моральної втрати, порушення нормальних життєвих зв`язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя позивачем не надано.

Просить суд скасувати оскражуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 червня 2022 року інспектором СПДН відділу превенції Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області, капітаном поліції Шевчуком Т.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ВАБ № 634444, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 7).

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року справа № 569/12517/21, провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення (а.с. 8).

Постановою Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишено без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишено без задоволення (а.с. 10).

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у зв`язку з тим, що підставою для відшкодування шкоди є складення адміністративного протоколу і подальше адміністративне провадження, даних про застосування до позивача адміністративного арешту чи виправних роботи, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу судом установлено не було, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1174 ЦК України.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Разом з тим місцевий суд не врахував, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а тому відшкодування здійснюється незалежно від вини позивача.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (№61-19000сво18).

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, вважаючи доведеним позивачем факт наявності моральної шкоди, що завдана йому провадженням у справі про адміністративне правопорушення та полягає у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, фізичних стражданнях, порушенні нормальних життєвих стосунків.

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд першої інстанції правильно виходив із загальних засад розумності, справедливості та пропорційності.

Отже, суд першої інстанції, встановивши всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив законне рішення, стягнувши грошові кошти на відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України відповідно до статті 1174 ЦК України та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, що відповідає інтересам позивача та знаходиться в межах його позовних вимог.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.