УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/306/23

Провадження № 6/568/4/23

06 березня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника

стягувач Головне управління ДПС у Рівненській області

боржник ОСОБА_1

про стягнення податкового збору

ВСТАНОВИВ:

До Радивилівського районного суду Рівненської області звернувся державний виконавець Радивилівського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного управління Міністерства юстиції з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ..

Подання мотивовано тим, що на виконанні у державного виконавця Радивилівського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №460/5739/20 від 14.01.2021р. про стягнення з ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу зі сплати єдиного податку у розмірі 5321,86 грн.

Зазначає, що 23.01.2023 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 5321,86 грн. заборгованості зі сплати податку.

З дати відкриття виконавчого провадження, боржником кошти не сплачено, судове рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи, що ч. 4 ст. 441 ЦПК України передбачає обов`язок суду негайно розглянути подання, суд вважав за можливе здійснити розгляд подання без участі державного виконавця.

Розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд враховує наступне.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/5739/20 від 30.11.2020 р. стягнуто з ФОП ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу зі сплати єдиного податку у розмірі 5321 грн. 86 коп.,

На виконання рішення, 14.01.2021 р. Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про стягнення з ФОП ОСОБА_1 5321,86 грн. податкового боргу зі сплати єдиного податку.

20.01.2023 р. Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до Радивилівського відділу ДВС з заявою про примусове виконання виконавчого листа у справі № 460/5739/20 від 14.01.2021 р.

23.01.2023 р. державним виконавцем Радивилівського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 70812964.

Постановою державного виконавця від 23.01.2023 р. визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

09.02.2023 р. Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до Радивилівського відділу ДВС з заявою про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця від 10.02.2023 р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника.

15.02.2023 р. державний виконавець звернувся до Відділу обліку та моніторингу з запитом про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України та посвідчує особу громадянина України під час перебування за її межами на ім`я боржника ОСОБА_1 .

Відповідно інформації Відділу обліку та моніторингу від 22.02.2023 р. інформація щодо ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформація щодо нерухомого майна на праві власності ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 02.03.2023 р. щодо перетину державного кордону боржником ОСОБА_1 з 24.01.2023 р. по 02.03.2023 р. інформація відсутня.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 5 ст. 19 Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Аналіз статті 441 ЦПК України свідчить про те, що "ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням" слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання державного виконавця у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Отже, у контексті вищезазначених норм права, виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

При цьому, саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, наданого державним/приватним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків і на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, які підтверджують одержання боржником ОСОБА_1 документів, що виносились у процесі виконавчого провадження, які передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а також докази, що останній ухиляється від виконання зобов`язання. Зокрема, відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, як особисто, так і шляхом поштових пересилань.

Необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

Подання державного виконавця не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку та доказів на підтвердження цих фактів.

Судом не встановлено обставин, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України. Надані виконавцем матеріали подання містять фактичні дані щодо перебігу вчинених ним дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, однак доказів того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення виконавцем не наведено.

В матеріалах подання відсутні докази на підтвердження вчинення боржником саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього приватним виконавцем у зв`язку з примусовим виконання рішення суду.

Крім того, слід зауважити, що звернення виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки, це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Проте, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості на підтвердження того, що державним виконавцем вчинялись дії для перевірки майнового стану боржника, встановлення наявності у боржника офіційних доходів, нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення. Таким чином, виконавцем не вжито всіх заходів для забезпечення виконання судового рішення.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів наявності у боржника закордонного паспорту, який надає йому право на виїзд за кордон. Виконавцем не доведено можливість та намір виїзду боржника за межі України саме з метою ухилення від виконання рішення суду.

Звертаючись до суду, приватний виконавець не довів, що боржник безпідставно ухиляється від виконання рішення суду, не вжив заходів для належного виконання рішення суду в межах наданих Законом виконавцеві повноважень.

Разом з тим, суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 р. "Про введення воєнного стану в Україні" з 24.02.2022 р. на території України введено військовий стан та встановлена заборона на виїзд чоловікам за кордон.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 353, 441 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Радивилівського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя А.О. Сільман