Номер провадження 2/243/614/2023
Номер справи 243/96/23
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(Заочне)

«19» січня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Корчма О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08 листопада 2019 року сталась ДТП за участю автомобіля марки «RENAULT MAGNUM» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з напівпричепом «CODER RE 2190SP» з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Комінтерновського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 були застраховані в ПрАТ «СГ «ТАС» договором добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» №А505275 від 17 березня 2017 року; Додатку №23/02/19 Реєстр застрахованих ТЗ №23 від 01 лютого 2019 року; Витягу №FO-312078, згідно з якими ПрАТ «СГ «ТАС» прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди власнику автомобіля «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 в наслідок його пошкодження.

Страхувальник за договором FO312078 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 визнано страховим випадком, у зв`язку з чим ПрАТ «СГ «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 205 488,89 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT MAGNUM» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з напівпричепом «CODER RE 2190SP» з державним номерним знаком НОМЕР_2 була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО1794242 (з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого 130 000 грн.), у зв`язку з чим ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» сплатило на користь ПрАТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування за полісом №АО1794242 в розмірі 105 334,98 грн.

Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу, складає: 205 488,89 грн. - 105 334,98 грн. = 100 153,91 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 153,91 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

10 січня 2023 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд на підставі ст.ст. 12,13, 43,81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України « Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року „ Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди. „Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У відповідності зі ст. 1187 ч.2 ЦК України «Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку.»

Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2019 року, о 14 годині 30 хвилин, в м. Харкові по пр. Гагаріна, біля будинку №201-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю:

- автомобіль «RENAULT MAGNUM» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з напівпричепом «CODER RE 2190SP» з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ;

- автомобіль «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Вину ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було встановлено у судовому порядку та піддано адміністративному стягненню за ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь держави у сумі 340,00 грн., що підтверджується Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року (справа № 646/7810/19).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , отримав механічні пошкодження.

Вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди стало можливим в результаті порушення ОСОБА_2 п. 15.12 Правил дорожнього руху України, а саме:

Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

За порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 , на підставі Постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 були застраховані в ПрАТ «СГ «ТАС» договором добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» №А505275 від 17 березня 2017 року; Додатку №23/02/19 Реєстр застрахованих ТЗ №23 від 01 лютого 2019 року; Витягу №FO-312078, згідно з якими ПрАТ «СГ «ТАС» прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди власнику автомобіля «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 в наслідок його пошкодження.

Відповідно до умов зазначеного договору застрахованим транспортним засобом є автомобіль автомобіль «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житло, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

На виконання вищевказаних норм Закону, 11 листопада 2019 року ТОВ УЛФ ФІНАНС повідомило ПрАТ «СГ «ТАС» про настання 08 листопада 2019 року дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України «Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі».

У відповідності до п.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна) і страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна).

Відповідно до Cтрахового акту №06928/01/919 від 03 грудня 2019 року, розмір страхового відшкодування, завданих пошкоджень автомобілю «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , що відшкодовуються страховою компанією відповідно до страхового договору, складає 205 488,89 грн.

Із Платіжного доручення № 64790 від 04 грудня 2019 року вбачається, що ПрАТ «СГ «ТАС» сплатило страхове відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 205 488,89 грн.

Вказане Платіжне доручення не викликає сумніву у суду, оскільки сплата страхового відшкодування підтверджені Страховим актом № 06928/01/919 від 03 грудня 2019 року.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статями 7, 8 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Cтрахова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справ № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У справі, яка розглядається, позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування, а відтак, до нього перейшло право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Згідно даних пошукової системи про чинність поліса ОСЦПВВТЗ, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».

Положенням статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Під час розгляду цивільної справи № 686/1914/16-ц (постанова від 24.06.2020) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

До аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Таким чином, у справі яка розглядається, позивач в межах ліміту відповідальності набув право вимоги до страхової компанії відповідача як завдачава шкоди, а в межах різниці між завданою шкодою і страховим відшкодуванням безпосередньо до завдачава шкоди.

Також відповідно до ст. 191 ч.1 Цивільного кодексу України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», відповідно до Поліса серії АО № 1794242, на випадок дорожньо-транспортної пригоди, то згідно умов страхового договору, Страховою компанією ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» було відшкодовано матеріальну шкоду ПрАТ «СГ «ТАС», що була спричинена застрахованому автомобілю «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , внаслідок ДТП у розмірі 105 334,98 грн.

За таких обставин, оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика відповідача, різницю між завданою шкодою і страховим відшкодуванням належить стягнути безпосередньо з відповідача як завдавача шкоди.

Встановивши, що 04 грудня 2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» виплатила потерпілому страхове відшкодування у сумі 205 488,89 грн., яке визначено страховою компанією за правилами, встановленими у договорі страхування, а відповідач ОСОБА_2 є особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками якої ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» було відшкодовано матеріальну шкоду ПрАТ «СГ «ТАС», що була спричинена застрахованому автомобілю «VOLVO» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , внаслідок ДТП у розмірі 105 334,98 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «СГ «ТАС», та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суми страхового відшкодування у розмірі 100 153,91 грн. (205 488,89 грн. 105 334,98 грн. = 100 153,91 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 138 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування з ОСОБА_2 . З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2481,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ПрАТ «СГ «ТАС» витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст.191, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року з послідуючими змінами « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, Законом України « Про страхування» від 7 вересня 1996 року, статтею 27 Закону України «Про страхування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, , р/р № НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 153,91 грн. ( сто тисяч сто п`ятдесят три грн. 91 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, , р/р № НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, судовий збір у сумі 2 481 грн. 00 коп. ( дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 19 січня 2023 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова