Єдиний унікальний номер 725/5266/22
Номер провадження 6/725/22/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретарі Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду по справі № 725/5266/22,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну способу виконання рішення суду по даній справі. В ровадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці знаходилася справа №725/5266/22 за позовом ОСОБА_1 до ДП «СхідГЗК» про стягнення коштів. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.11.2022 у вказаній справі №725/5266/22 повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , вирішено стягнути з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 180000 грн., судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1800 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000грн. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09.02.2023 апеляційну скаргу ДП «СхідГЗК» залишено без задоволення, а вказане рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10.11.2022 - без змін. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 31.01.2023 у справі 725/5266/22 накладено арешт на кран автомобільний, МКАТ-40, 1989 р.в., держ. номер НОМЕР_1 , як захід забезпечення позову. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви ДП «СхідГЗК» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 31.01.2023 року. Ухвалою Верховного суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП «СхідГЗК» на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 31.01.2023 у справі 725/5266/22. Листом від 20.02.2023 №20/02-1 Позивачем запропоновано відповідачу виконати в добровільному порядку рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10.11.2022. Листом-відповіддю від 15.03.2023 № 18/1494 ДП «СхідГЗК» повідомило ОСОБА_1 про те, що питання щодо виплат одноразової грошової допомоги працівникам відповідно до п. 5.15 колективного договору Положення про умови виплати одноразової грошової допомоги за багаторічну сумлінну працю при звільненні з ДП «СхідГЗК» у зв`язку із виходом на пенсію буде вирішуватися орієнтовно в квітні 2023 на конференції трудового колективу щодо внесення змін до цього положення.

Відповідач неодноразово наголошував на скрутному становищі ДП «СхідГЗК», відсутності коштів, які могли б бути спрямовані на виплату відповідної допомоги, на накладений 13.12.2021 на рахунки ДП «СхідГЗК» арешт, що унеможливлює користування відповідними рахунками/коштами.

Це дає підстави дійти до висновку, що позивачу буде неможливо (або буде значно утруднено) домогтися виконання відповідачем рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10.11.2022 у вказаній справі №725/5266/22 тим способом, який передбачений вказаним рішенням зараз, зокрема, шляхом стягнення з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 180000 грн. та судових витрат у загальному розмірі 6800 грн.

Просив змінити спосіб виконання рішення Першотравневого районного суду від 10.11.2022 у справі №725/5266/22 зі стягнення з ДП «СхідГЗК» грошових коштів на користь ОСОБА_1 на звернення стягнення на майно відповідача, зокрема, кран автомобільний, МКАТ-40, 1989 р.в., держ. номер НОМЕР_1 , інвентарний номер НОМЕР_2 , в межах належних ОСОБА_1 сум грошових коштів.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження" на державного виконавця покладено обов`язок виконання рішення суду у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або заміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. З ст. 435 ЦПК України).

Відповідно до ч. З ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення.

Спосіб виконання судового рішення - спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦКУ.

Суд розглянувши дану заяву, вважає, що ті обставини на які посилається позивач не можна брати до уваги і такий спосіб виконання рішення суду є неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц, та Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа № 6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15).

Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах» (постанова від 25 вересня 2015 року № 8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Такий випадок передбачено приписами статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01 січня 2013 року (далі - Закон).

Цією нормою права встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця, який виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій. Виконання даного обов`язку не пов`язане з наявністю інших причин.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 25.04.2012 року № 11 -рп/2012 визначив, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року). Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов`язані з обов`язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово, (абзац 1, 3 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Отже, зі змісту зазначених правових приписів випливає те, що встановлення способу або порядку виконання рішення суду здійснюється за умови наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Відтак, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, тому у задоволенні заяви державного виконавця слід відмовити.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 435 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду по справі № 725/5266/22 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів після винесення ухвали суду.

Головуючий суддя Іщенко І.В.