ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-4876/10 Номер провадження 22-ц/814/1764/23Головуючий у 1-й інстанції Штих Т.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник боржників адвокат Сільченко Т.І.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченко Тетяни Іванівни та заявою представника ОСОБА_2 - адвоката Сільченко Тетяни Іванівни про приєднання до апеляційної скарги

на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2020 року, постановлену суддею Штих Т.В., повний текст ухвали складений дата не вказана

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його пред`явлення до виконання

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2010 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк», заборгованість за кредитним договором №717/ФКВ-07 від 19.11.2007 року у розмірі 219 156,38 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «ДельтаБанк», згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 717/ФКВ-07 від 19.11.2007 року, перейшло до ПАТ «Дельта Банк». 23 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений договір №2268/К про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №717/ФКВ-07 від 19.11.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Згідно даного договору відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором у даній справі. У зв`язку з чим заявник вважає, що наявні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 липня 2010 року у вказаній цивільній справі правонаступником ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» з переходом прав кредитора. Крім того, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зазначає, що згідно з інформацією з автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебувають. Згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів щодо зазначених боржників від АТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» передані не були, а тому виконавчі листи щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 невідоме та можливість їх встановлення відсутня. Тобто, виконавчі документи стягувачем втрачено. Вважає, що право отримання стягувачем дублікату виконавчого документу не залежить від причин втрати виконавчого документу, а тому є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів. Крім того, 02 жовтня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації вказано банку. У зв`язку з проведенням ліквідації АТ «Дельта Банк» керівництво банку було повністю змінено, були закриті територіальні відділення та звільнені усі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ. Процедура ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, також вплинула на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. За таких обставин, судове рішення про стягнення заборгованості не виконано, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання. Таким чином, вважає, що перебування АТ «Дельта Банк» у процедурі ліквідації у період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2020 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 липня 2010 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» () з переходом прав кредитора.

Видано дублікати виконавчих листів щодо стягнення у вказаній цивільній справі та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвала суду мотивована тим, що процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Зважаючи на викладене, звернення з заявою про заміну стягувача - це не лише обов`язковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сільченко Т.І., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі дубліката виконавчих листів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять та заявником не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження втрати виконавчого документу. Зазначає, що для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен був подати докази, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, чи не втратило рішення законної сили, чи отримував стягував оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій підставі і за яких обставин, чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання, а також обставини втрати виконавчого документа (коли виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується). При цьому, саме заявник зобов`язаний довести факт втрати виконавчого документу. Крім того, звертає увагу, що строк звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновлення пропущеного строку, суд, відповідно, відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа. Вважає, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду через десять років після набрання чинності судового рішення про стягнення заборгованості, проте заявником не надано суду доказів про втрату виконавчого листа, де, ким, та за яких обставин, а також не надано доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду із вказаною заявою.

26.10.2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Сільченко Т.І, подала заяву про приєднання ОСОБА_3 до апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченко Тетяни Іванівни на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2020 року (а.с. 123).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року прийнято заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Сільченко Т.І. про приєднання до апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченко Т.І. на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2020 року (а.с. 167).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного суду, з повідомленням учасників справи на 11.20 год. 10.03.2022 року (а.с. 175).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду справу передано до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Дорош А.І, суддів Лобова О.А., Триголова В.М. (а.с. 176).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року справу прийнято до провадження. Закінчено проведення підготовчих дій у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченко Тетяни Іванівни та заявою представника ОСОБА_2 - адвоката Сільченко Тетяни Іванівни про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2020 року. Справу призначено до розгляду у приміщенні Полтавського апеляційного суду на 10.20 год. 20 березня 2023 року, з повідомленням учасників справи (а.с. 177).

У судове засідання до апеляційного суду не з`явився представник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», за його клопотанням від 17.03.2023 року ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.03.2023 року призначено судове засідання у режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» за участю представника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», проте з технічний причин зі сторони вказаного представника відеозв`язок не відбувся. Згідно ч. 5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Заяв та клопотань від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №2-4876/10).

Дзержинський районний суд м. Харкова розглянув та задовольнив позовні вимоги (а.с. 31-36).

На виконання вищезазначеного рішення було видано відповідний виконавчий лист.

У подальшому право стягнення перейшло до ПАТ « Дельта Банк».

23 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір № 2268/К про відступлення прав вимоги (а.с. 12-19).

Згідно даного договору відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором у даній справі, у зв`язку з чим заявник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просив замінити стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 липня 2010 року у вказаній цивільній справі правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» з переходом прав кредитора.

За результатами розгляду вимог заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», суд першої інстанції зазначив, що процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Зважаючи на викладене, звернення з заявою про заміну стягувача - це не лише обов`язковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року в частині заміни сторони правонаступником представником боржників не оскаржується, тому у цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 223 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-УІІІ (аналогічні положення були закріплені у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІУ) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду. Згідно з вимогами статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судовою рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущений, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-УІІІ, пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІУ).

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону означає, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі №910/10031/13 від 25.06.2019 року

Згідно матеріалів справи встановлено, що заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2010 року набрало законної 03 серпня 2010 року.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент набрання судовим рішенням суду законної сили) виконавчі листи та інші судові документи могли бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Отже, строк для пред`явлення відповідного виконавчого листа до виконання у даній справі становив три роки та сплину в 05 серпня 2013 року (з врахуванням вихідних днів).

Згідно ч. 6 ст. ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі №127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20).

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Встановлено, що у заяві щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вказувало про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації АТ «Дельта Банк», що призвело до припинення основної діяльності банку, зміну усього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

Колегія суддів вважає, що вказані причини пропуску строку не є поважними з врахуванням наступного.

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять відомостей про те, що виконавчий лист щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пред`являвся до виконання, таким чином, наявні підстави вважати, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув 05 серпня 2013 року.

Згідно даних АСВП, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відсутні.

При цьому, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у своїй заяві вказує, що за рішенням НБУ процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра» було розпочато 04.06.2015 року.

Таким чином, виходячи з підстав заяви та поданих доказів, на які посилається заявник, вказаний виконавчий документ було втрачено не раніше 04.06.2015 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Докази поважності причин неможливості звернення первісним стягувачем виконавчого листа до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили у матеріалах справи відсутні. Окрім того, не надано жодних доказів щодо існування об`єктивних причин, які б перешкоджали стягувачеві пред`явити виконавчий документ до виконання до початку процедури ліквідації банку, тобто до 04.06.2015 року. Відомості щодо наявності підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання в матеріалах справи також відсутні та заявником не доведені.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу, доводи апеляційної скарги про те, що заявником не надано жодних належних та достатніх обґрунтувань поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не підтверджено будь-якими доказами, які б суд міг покласти в основу задоволення заяви.

За таких обставин, враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість первісного стягувача, право якого перейшло до його правонаступника, вчинити усі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки, визначені чинним законодавством України, вимоги щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є недоведеними та безпідставними.

Відповідно до п.п.17.4) п.п.17 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (пункт 35), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За відсутності підстав поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні і підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо задоволення заяви в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у їх задоволенні.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п. 2, 376 ч.1 п. 4, 381 -384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченко Тетяни Іванівни та заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Сільченко Тетяни Іванівни про приєднання до апеляційної скарги - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2020 року в частині вирішення вимог про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його пред`явлення до виконання скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині вимог

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його пред`явлення до виконання у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

В іншій частині ухвалу першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов