Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 644/1129/19
Провадження № 2-о/553/56/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21.03.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Ткачука Ю.А.

за участю секретаря судових засідань Павленко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за заявою Харківської міської ради, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м.Харкова, -

в с т а н о в и в:

13.02.2019 року Харківська міська рада звернувся до Комінтернівського районного суду м.Харківа з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м.Харкова.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.03.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження.

Надалі, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення по справі № 641/2646/17, провадження № 2/641/1414/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поновлення строку для прийняття спадщини за законом.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 16.11.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла справа № 641/1129/19.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 17.11.2022 справу було прийнято до свого провадження та вирішеновжити відповідних заходів щодо отримання інформації про стан розгляду Комінтернівським районним судом м. Харкова цивільної справи № 641/2646/17, провадження № 2/641/1414/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поновлення строку для прийняття спадщини за законом.

22.12.2022 на адресу Ленінського районного суду м.Полтави надійшла відповідь від Комінтернівського районного суду м.Харкова, та одночасно було надано належним чином завірену копію рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.01.2021, по справі № 641/2646/17, провадження № 2/641/1414/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поновлення строку для прийняття спадщини за законом, яке набрало законної сили 19.02.2022 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 27.12.2022 провадження у справі за заявою Харківської міської ради, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м.Харкова, відновлено, вирішено про розгляд справи за правилами окремого провадження, із проведенням судового засідання та викликом учасників справи на 02.03.2023 року.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, судове засідання було відкладено на 21.03.2023 року.

В призначений час учасники справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв або клопотань не подавали.

Згідно ч. 1 ст. 337 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки Розділом ІV «Окреме провадження» ЦПК України не передбачено наслідків неявки належним чином повідомленого заявника, суд, застосовуючи аналогію закону, керується ст. 257 ЦПК України.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представник заявника Харківської міської ради вдруге не з`явився в судове засідання, про день та час розгляду справи, що були призначені на 02.03.2023 р., 21.03.2023 р. повідомлявся належним чином на адресу електронної пошти вказану заявником в заяві з якою він звернувся до суду.

Відповідно до практики Верховного Суду, виходячи з того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення (Постанови ВС від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107 св22)

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, заявник в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності заявника до суду не надходило.

В постанові Верховного Суду від 17.04.2019 р. (у справі № 759/9229/15-ц) зазначено, що процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою заявника в судове засідання, яким не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки, відповідно до яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без заявника.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 44, 128, 130, 223, 257, 260, 261, 294, 337, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву Харківської міської ради, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м.Харкова, -залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повна ухвала виготовлена 21.03.2023 р.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук