справа № 208/6896/21
№ провадження 2/208/7/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 січня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання - Оніщук Д.Р.,

розглянув в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розділ майна подружжя»,

встановив:

1.Позиція позивача.

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 «про розділ майна подружжя».

Згідно до змісту позовних вимог позивач просить:

- визнати 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А. та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А. - спільним майном подружжя;

- в порядку розділу майна подружжя визнати за ним, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А.;

- в порядку розділу майна подружжя визнати за ним, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на ј частину земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованою за адресою: будинок АДРЕСА_1 , оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1060 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він із відповідачкою ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі в період з 20 листопада 2009 року по 09 липня 2020 року.

Під час шлюбу було набуто нерухоме майно, а саме 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А. та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А..

Враховуючи приписи ст.ст. ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 163 СК України, позивачем заявляється про те, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 , і підлягає поділу між ними порівну по 1/4 частці за кожним, згідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, ч. 1 ст. 69, ч. 1, 2 ст. 70, ст 71 СК України, так як ніякої домовленості на час набутя його під час шлюбу, між ним та відповідачем не було.

Зазначена позиці також підтримана і за змісто відповідді на відзив, та наголошено на тому, що на думку позивача не можна приймати докази заявлені відповідачкою. А тому враховуючи спільність майна подружжя, частка чоловіка та дружини у придбаному за час шлюбу майні є рівними.

2.Позиція відповідача.

Відповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнані вцілому.

Позиція відповідачки ОСОБА_2 викладена у поданому відзиві на позов і обґрунтована тим, що відповідачка не оспорює факт перебування у зареєстрованому шлюбі із позивачем в період з 20 листопада 2009 року по 21 вересня 2020 рік, але не погоджується із визначенням спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, з наступних підстав.

Так, згідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України визначено поняття особистою приватної власності дружини, як майно, набуте нимю за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто.

Дійсно, нею та її донькою ОСОБА_4 21 вересня 2017 року, було набуто у приватну спільну часткову власність, житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А. та земельну ділянку площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А.

Зазначене майно було придбано за власні кошти ОСОБА_2 і її доньки від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була на той час була неповнолітньою, на загальну суму 11200 доларів США, з яких 8500 доларів США отримано від продажу нею, в той же день, 21 вересня 2017 року, квартири АДРЕСА_2 , яка була спільною частковою власністю її та її доньки ОСОБА_4 в рівних частках, на підставі Договору дарування, посвідченого 05 березня 2002 року, приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А., за реєстраційним номером 590 та зареєстрованого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за № 22532 від 05 березня 2002 року і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05 серпня 2017 року, та особистих грошей відповідача у розмірі 4000 доларів США, які отримані нею як дар від двоюрідного брата ОСОБА_5 , які вона витратила у сумі 2500 доларів США на придбання будинку та земельної ділянки, і на проведення ремонтних робіт у будинку.

Таким чином, спірний будинок і земельна ділянка є власністю не тільки її як відповідача, а також її доньки ОСОБА_4 , так як вони придбані за їх спільні власні кошти, отримані від належного їм майна, та зазначене майно знаходиться у їх спільній частковій власності, а тому відсутні підстави для застосування ст. 60, 61 СК України, так і ч. 3 ст. 368 ЦК України, так як це не є майном набутим подружжям.

3.Процесуальні питання, заяви та клопотання.

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 «про розділ майна подружжя».

10 серпня 2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку загального позовного провадження (а.с. 19-20).

28 березня 2022 року канцелярією Заводського районного суду м. Дніпродзержинська зареєстровано заяву адвоката Медведєвої Л.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , згідно до змісту якої просить розглядати позов без її участі, просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 30).

03 травня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Малюк О.П., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , подала відзив на позовну заяву про розділ майна подружжя (а.с. 32-54).

03 травня 2022 року через канцелярію Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області зареєстровано заяву представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Малюк О.П., згідно до змісту якої просить відкласти розгляд цивільної справи, призначений на 03.05.2022 року на 14-30 годин на іншу дату (а.с. 55).

13 липня 2022 року канцелярією Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області зареєстровано відповідь на відзив, поданий адвокатом Медведєвою Л.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 (а.с. 62-66).

12 вересня 2022 року на електрону пошту Заводського районного суду м.Дніпродзержинська надійшла заява від адвоката Медведєвої Л.В., щодо розгляду позову без її участі та участі позивача, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з врахуванням доводів, викладених у відповіді на відзив Відповідача (а.с. 67).

13 вересня 2022 року електрону пошту Заводського районного суду м.Дніпродзержинська надійшла заява від представника відповідача, адвоката Малюк О.П., згідно до якої просить розглядати цивільну справу за відсутності відповідача та її представника, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, зазначає, що позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі і просить суд при винесенні рішення прийняти до уваги правову позицію, викладені у відзиві на позов (а.с. 68).

13 вересня 2022 року через канцелярію суду представником позивача, адвокатом Медведєвої Л.В., подано заяву, у якій просить закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду (а.с. 69).

13 вересня 2022 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду.

Враховуючи подані заяви сторонами про проведення розгляду справи за їх відсутності, належного їх сповіщення про дату, час та місце судового розгляду, суд вважає можливим провести розгляд справи за наявними доказами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

4.Фактичні обставини встановлені судом.

Факт перебування позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі з 20 листопада 2009 року, підтверджено копією свідоцтва про їх шлюб, актовий запис № 760 (а.с. 7).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірваний Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року (справа № 209/1497/20 провадження № 2/209/722/20) (а.с. 8-9), а тому враховуючи що рішення набрало законної сили 09 серпня 2020 року, то шлюб є розірваним ні 09 липня 2020 року, а саме 09 серпня 2020 року.

У випадку розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом який підтверджує розірвання шлюбу судом є рішення в якому зазначено про набрання ним законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 20 листопада 2009 року по 09 серпня 2020 року.

21 вересня 2017 року за Договором купівлі-продажу нерухомого майна, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , яка діяла як неповнолітня за згодою її батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , продала квартиру під номером АДРЕСА_2 , яке належало продавцям на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО Ізотовою В.А. 05 березня 2002 року за реєстраційним № 590, зареєстрованого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за № 22532 книга № 172 від 05 березня 2002 року, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05 вересня 2017 року номер запису про право власності 21805130 (а.с. 42-43).

Квартира придбана ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

За змістом договору у п. 2 Договору відображено вартість квартири за якою здійснюється її відчуження як 26710 гривень.

Та згідно до Розписки від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_2 передано станом на 21 вересня 2017 року сума 8500 (вісім п`ятсот) доларів США, за придбання квартири за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 43).

07 серпня 2017 року між ОСОБА_9 , як продавцем будинку АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , як покупцем було укладено Договір про завдаток при купівлі-продажу нерухомості, за змісто якого визначено договірна ціна продажу будинку за 11500 доларів США, за змістом якого, станом на 07 серпня 2017 року ОСОБА_2 ОСОБА_9 передано в якості завдатку 500 доларів США, що відображено за п. 5.1. Договору (а.с. 46-47).

21 вересня 2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., та земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., на підставі договорів посвідчених приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А., за договорами:

?По земельній ділянці - площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 :

-за ОСОБА_2 , зареєстровано 1/2 частка на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1060, від 21 вересня 2017 року, номер запису про право власності 22450695;

-за ОСОБА_4 , зареєстровано 1/2 частка на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1060, від 21 вересня 2017 року, номер запису про право власності 22450806;

?по житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м.,

-за ОСОБА_2 , зареєстровано 1/2 частка на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1058, від 21 вересня 2017 року, номер запису про право власності 22449754;

-за ОСОБА_4 , зареєстровано 1/2 частка на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1058, від 21 вересня 2017 року, номер запису про право власності 22449854.

Що підтверджене інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером довідки 208374194 від 06 травня 2020 року (а.с. 4-6), копіями договорів (а.с. 48-49, 50).

Згідно до зазначених договорів купівлі-продажу, вартість придбаного майна - житлового будинку зазначено у розмірі 44882,00 гривень (п. 2 Договору а.с. 48), земельної ділянки зазначено у розмірі 4397,00 гривень (п. 2 Договору а.с. 50).

Перед укладанням ОСОБА_2 договорів купівлі-продажу спірного будинку та земельної ділянки, від шістнадцятого вересня 2017 року ОСОБА_1 надані письмові заяви про згоду на придбання майна, зареєстровані в реєстрі за № 1037, № 1038 (а.с. 10-11), за змістом яких вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено змість ч. 2 ст. 369 ЦК України, та ст. 60-65 СК України.

оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А. та Ѕ частини оформленого Відповідачкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А.

5.Норми права застосовані судом.

Статтею 60 СК України визначено:

1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено:

1. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

2. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

3. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

4. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ст. 63 СК України:

1. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 68 СК України передбачено, що :

1. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

2. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно до ст. 69 СК України,

1. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Стаття 70 СК України визначає, що

1. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені ст. 71 СК України, згідно до яких:

1. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, згідно до ст. 369 ЦК України визначено, що

1. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

2. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

6.Мотиви та висновки суду.

Судом встановлено, що спір між сторонами підлягає врегулюванню із застосуванням СК України та ЦК України, як спір щодо майна набутого під час шлюбу одним із подружжя, встановлення його правового статусу.

Враховуючи приписи як ст. 60 СК України так і частини 3 ст. 368 ЦК України, для визначення майна таким, що набуте подружжям за час шлюбу, та є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, необхідним є встановлення сукупності фактичних даних:

1)Сторони перебували у шлюбі на час набуття майна у власність;

2)Майно набуте подружжям.

Як встановлено судом, спірним майном є 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: будинок АДРЕСА_1 , набуті відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1058 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А., і на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 1060 від 21.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А..

Факт перебування позивача та відповідача на час набуття та реєстрації за відповідачем ОСОБА_2 права спільної часткової власності на зазначені об`єкти нерухомості, підтверджено копією свідоцтва про шлюб між сторонами, актовий запис № 760 від 20 листопада 2009 року (а.с. 39), та визнано і не оспорено сторонами.

Все майно подружжя є спільним, окрім того, що було придбане за особисті кошти чоловіка чи дружини. Особистими можуть бути кошти або майно, які один з подружжя отримав до укладення шлюбу, що має підтверджуватися належними документами (договір купівлі-продажу майна, виписка з банківського рахунку тощо).

Пунктом 1 частиною 1 статті 57 СК України визначено, що 1. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Так, як встановлено судом, 05 березня 2002 року на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО Ізотовою В.А. від 05 березня 2002 року за реєстраційним № 590, зареєстрованого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за № 22532 книга № 172 від 05 березня 2002 року, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05 вересня 2017 року номер запису про право власності 21805130, ОСОБА_2 набуто у приватну спільну часткову власність із своєю донькою від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , квартиру під номером АДРЕСА_2 .

А тому, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України, майно у виді 1/2 частини квартири під номером АДРЕСА_2 , є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , як і гроші отримані від продажу належного їй майна що є її особистою приватною власністю.

Як встановлено судом, до придбання спірного майна у виді 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка діяла як неповнолітня за згодою її батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за Договором купівлі-продажу нерухомого майна, продано квартиру під номером АДРЕСА_2 , яке належало продавцям на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО Ізотовою В.А. 05 березня 2002 року за реєстраційним № 590, зареєстрованого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за № 22532 книга № 172 від 05 березня 2002 року, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05 вересня 2017 року номер запису про право власності 21805130 (а.с. 42-43), тобто відчужено особисту приватну власність дружини позивача ОСОБА_2 ..

А тому, і сума отримана від продажу зазначеного майна відповідачем ОСОБА_2 , у розмірі половини від загальної вартості визначеної між продавцями та покупцем квартири у у сумі 8500 (вісім п`ятсот) доларів США, що підтверджено Розпискою від імені ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_2 від 21 вересня 2017 року (а.с. 43), та відповідно становить розмір 4250 (чотири тисячи двісті п`ятдесят) доларів США, є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , що узгоджується із приписами п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України, та що жодним належним і допустимим доказом з боку позивача не спростованою.

Позиція відповідача що зазначені грошові кошти отримані від продажу належної її частини квартири під номером АДРЕСА_2 , яке належало їй на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО Ізотовою В.А. 05 березня 2002 року за реєстраційним № 590, як спільної часткової власності із донькою ОСОБА_4 , були витрачені на придбання спірного нерухомого майна - 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер :02:012:0130 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: будинок АДРЕСА_1 , підтверджено Договорами купівлі-продажу спірних об`єктів нерухомості укладених в той же день, що і відбулося відчуження належної частини квартири відповідачу, тобто в один і той же день - 21 вересня 2017 року (а.с. 42, 48-50).

Зазначені обставини та позиція відповідача, жодним належним та допустимим доказом з боку позивача не спростовано, а відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами зазначені обставини - Договорами купівлі-продажу від 21 вересня 2017 року (а.с. 42, 48-50), Розпискою від 21 вересня 2017 року (а.с. 43), Договором про завдаток при купівлі-продажі нерухомості від 07 серпня 2017 року (а.с. 46-47).

Відповідно до актуальної позиції Верховного Суду, належність майна до спільної власності подружжя визначається не тільки за фактом придбання його під час шлюбу, але й за спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Визначаючи право спільної сумісної власності, суд встановлює як факт набуття майна під час шлюбу, так і те, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Таким чином, головними критеріями поділу майна будуть час його набуття та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя таке майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 16 грудня 2015 р. у справі №6- 2641цс15 та у рішенні від 24 січня 2020 р. у справі №546/912/16-ц.

А тому встановив на підставі достатніх, належних та достовірних доказів, дослідив всі підстави та обґрунтування заявлених позовних вимог, встановив всі фактичні обставини, суд приходить до висновку що хоча спірне майно і було придбане під час шлюбу сторін, але враховуючи джерело викорастене для придбання такого майна як особисту приватну власність відповідача - ОСОБА_2 , що жодним належним та допустимим доказом з боку позивача не спростовано як і не надано жодного іншого доказу походження такого джерела доходу витраченого на придбання спірного майна, а тому така позиція позивача суперечить приписам п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, якою визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

На підставі зазначеного, суд встановив відсутність жодної підстави для задоволення заявлених позовних вимог позивачем, що є підставою для відмови у задоволені позову вцілому.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

7.Судові витрати.

Позивач, при зверненні із позовом, як особа яка має інвалідність 2-ої групи, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є особою звільненою від сплати судового збору.

А тому враховуючи ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані із розглядом справи, відносяться за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст.1, 2, 12,ч.2 ст.13,81, 141, 174,263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розділ майна подружжя», відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Івченко Т. П.