Справа № 359/7310/22
Провадження № 2/359/552/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Баток Н.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення коштів, передбачених договором про виплату матеріальної допомоги,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У жовтні 2022 року ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 17 червня 2020 року між сторонами був укладений договір про виплату матеріальної допомоги за колективним договором №ПР-20/2020 у розмірі 363230 гривень, що становило 14 посадових окладів позивача. Вказаний договір було укладено на виконання п. 6.25.4 колективного договору, який діє у ДП «Украерорух», відповідно до якого виплата матеріальної допомоги працівнику при виході на пенсію здійснюється у порядку, передбаченому окремим договором. З часу укладення договору про виплату матеріальної допомоги їй було виплачено 6 посадових окладів з 14. З квітня 2022 року відповідач в односторонньому порядку припинив виконання вказаного договору, обґрунтовуючи таке припинення прийняттям 30 березня 2022 року наказу ДП «Украерорух» №141, яким було призупинено дію окремих положень колективного договору між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками з 1 квітня 2022 року на час воєнного стану в Україні, в тому числі, і пункту 6.25.4. Однак, дія вказаного наказу не може розповсюджуватись на правовідносини, що врегульовані договором про виплату матеріальної допомоги від 17 червня 2020 року. Відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства, в односторонньому порядку змінив умови означеного договору, укладеного з позивачем. ОСОБА_3 має право на отримання залишку коштів, виплата яких їй була гарантована договором про виплату матеріальної допомоги за колективним договором №ПР-20/2020 від від 17 червня 2020 року. Тому позивач просить суд стягнути з ДП «Украерорух» на свою користь 207560 гривень одноразової грошової допомоги, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36568 гривень 60 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2022 року (а.с.218 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_3 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2022 року (а.с.219 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнала позов та заперечувала проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилалася на те, що відповідач сплатив позивачу 6 виплат по 25945 гривень. У зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, які полягають у військових діях, закритті повітряного простору над Україною та забороною авіасполучень, Наказом ДП «Украерорух» №141 від 30 березня 2022 року було призупинено дію окремих положень Колективного договору на підставі ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах військового стану». Підприємство не відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, було вимушено призупинити виплату допомоги ОСОБА_3 , і після закінчення війни продовжить таку виплату Тому представник відповідача ОСОБА_2 просила суд відмовити у задоволенні позову, а також посилалась на неспівмірність розміру гонорару адвоката складності справи, неподання представником позивача ОСОБА_1 детального опису та розрахунку наданих послуг, а також на передчасність вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких визначений з урахуванням апеляційного оскарження судового рішення, до такого оскарження.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

В лютому 2015 року між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками був укладений колективний договір (а.с.29-204 т.1). 28 травня 2020 року до п.6.25.4 розділу 6 колективного договору (а.с.49 т.1) були внесені зміни, відповідно до яких виплата матеріальної допомоги працівнику при виході на пенсію буде здійснюватись на основі договору між працівником та адміністрацією, типова форма якого повинна бути погоджена з профспілковою стороною.

Наказом ДП «Украерорух» №607/о від 12 червня 2020 року (а.с.21 т.2) було звільнено ОСОБА_3 з посади провідного інженера відділу управління майном Украероруху в зв`язку з виходом на пенсію.

17 червня 2020 року між ОСОБА_3 та ДП «Украерорух» був укладений договір про виплату матеріальної допомоги за колективним договором №ПР-20/2020 (а.с.205-207 т.1). Відповідно до п.1, п.2.2 договору підприємство зобов`язалось виплатити позивачу матеріальну (грошову) допомогу, передбачену п.6.25.4 колективного договору. Посадовий оклад працівника для розрахунку матеріальної допомоги був визначений у розмірі 25945 гривень. Згідно з п.2.3 договору розмір матеріальної допомоги склав 363230 гривень, що становило 14 посадових окладів працівника.

Наказом ДП «Украерорух» №141 від 30 березня 2022 року (а.с.212-213 т.1) було призупинено дію окремих положень колективного договору з 1 квітня 2022 року на час воєнного стану в Україні, окрім пунктів та їх окремих підпунктів 5.1-5.4, 5.4.1, 5.6, 5.8, 5.10, 5.11, 5.11.1, 5.11.2, 5.15, 5.17, 5.25, 5.27 та 5.28 розділу 5 колективного договору, додатків 2-7, 9 до колективного договору.

Спірні правовідносини регулюються главою 47 «Поняття зобов`язання. Сторони у зобов`язанні», главою 48 «Виконання зобов`язання», главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та главою 52 «Поняття та умови договору», главою 53 «Укладення, зміна і розірвання договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Зі змісту п.3.1 договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором №ПР-20/2020, укладеним 17 червня 2020 року між ДП «Украерорух» та позивачем, вбачається, що відповідач зобов`язався виплатити ОСОБА_3 матеріальну допомогу в такому порядку: 1 посадовий оклад протягом 10 банківських днів з дати початку дії договору, а залишок суми матеріальної допомоги по 1 посадовому окладу кожні 2 місяці, починаючи з 12-го місяця з дати підписання договору. З протоколу судового засідання №1203750 від 26 січня 2023 року (а.с.26-27 т.2) вбачається, що представники сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали, що ДП «Украерорух» виплатило позивачу частину матеріальної допомоги у загальному розмірі 155670 гривень, що становлять лише 6 посадових окладів. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виплатив ОСОБА_3 іншу частину матеріальної допомоги в розмірі 207560 гривень (363230 155670). Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідача ОСОБА_2 не подала доказів того, що її довіритель ДП «Украерорух» уклав з позивачем додаткову угоду до договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором №ПР-20/2020 від 17 червня 2020 року. Видача наказу ДП «Украерорух» №141 від 30 березня 2022 року не є способом внесення зміни до вказаного договору, адже згідно з п.5.2 договору усі зміни, які виникають упродовж дії договору, мають бути погоджені сторонами та оформлені виключно додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. Крім того, після звільнення позивача з роботи між сторонами припинились трудові відносини. Правовідносини, що виникли на підставі договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором №ПР-20/2020 від 17 червня 2020 року, є суто цивільно-правовими. У зв`язку з тим, що на них не поширюється ні Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах військового стану», ні колективний договір, суд критично оцінює послання представника відповідача ОСОБА_2 на настання форс-мажорних обставин, адже згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на це суд висновує, що з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_3 належить стягнути матеріальну допомогу у розмірі 207560 гривень.

7. Розподіл судових витрат.

а) щодо відшкодування судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_3 була звільнена від сплати судового збору в розмірі 2075 гривень 60 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. Тому, суд висновує, що з ДП «Украерорух» на користь держави слід стягнути судовий збір в означеному розмірі.

б) щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» (заява №58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

19 вересня 2022 року між АО «КПД Консалтинг» та ОСОБА_3 був укладений договір на надання правової (правничої) допомоги (юридичних послуг) (а.с.18-23 т.1). 19 вересня 2022 року у виконання договору АО «КПД Консалтинг» та ОСОБА_3 склали заявки на надання послуг №1 (а.с.26-27 т.1). Відповідно до п.1 заявки АО «КПД Консалтинг» зобов`язався надати позивачу такі юридичні послуги при судовому розгляді цивільної справи про стягнення з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_3 боргу за договором про виплату матеріальної допомоги за колективним договором №ПР-20/2020 від 17 червня 2020 року, а саме: підготовку та подання позовної заяви, інших процесуальних документів та комплексне представництво клієнта в судах (що складалось із складання та подання до суду позовної заяви, адвокатських запитів, відповіді на відзив, пояснень, інших процесуальних документів, необхідність у яких виникне під час надання правової допомоги, ознайомлення з матеріалами справи (за необхідності), участі в судових засіданнях). У п.3 заявки було визначено вартість послуг, наданих АО «КПД Консалтинг», у такий спосіб: за комплексне представництво в Бориспільському міськрайонному суді в розмірі, еквівалентному 500 доларів США за офіційним курсом НБУ на день здійснення оплати; в Київському апеляційному суді в розмірі, еквівалентному 500 доларів США за офіційним курсом НБУ на день здійснення оплати. З платіжного доручення №164161795 від 20 вересня 2022 року (а.с.28 т.1) вбачається, що позивач сплатив АО «КПД Консалтинг» грошові кошти у розмірі 36568 гривень 60 копійок.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 оплатила вартість юридичних послуг за комплексне представництво її процесуальних інтересів одразу в судах першої та апеляційної інстанцій, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 18284 гривень 30 копійок (36568,60 : 2). Адже на момент ухвалення судового рішення стягнення означених судових витрат за комплексне представництво в суді апеляційної інстанції є передчасним. Крім того, з аналізу матеріалів цивільної справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_4 склав та подав до суду позовну заяву (а.с.1-10 т.1), клопотання про приєднання доказів (а.с.242-243 т.1), відповідь на відзив (а.с.3-5 т.2), а також взяв участь в трьох судових засіданнях, які відбулися 5 грудня 2022 року, 26 грудня 2022 року та 26 січня 2023 року (а.с.247-249 т.1, а.с.15-17, 25-28 т.2). Враховуючи обсяг процесуальних заходів, вжитих представником позивача Казаком М.А., тривалість його участі у судових засіданнях, незначну складність справи, а також дотримуючись критеріїв дійсності, необхідності, співмірності та розумності, з урахуванням заперечень представника відповідача ОСОБА_2 щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат до 10000 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення коштів, передбачених договором про виплату матеріальної допомогизадовольнити.

Стягнути з державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_3 207560 (двісті сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок матеріальної допомоги.

Стягнути з державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогуу розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь держави 2075 гривень 60 копійок судового збору.

Повний текст рішення складений 31 січня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, адреса місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, аеропорт, .

Суддя О.Ю. Семенюта