ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1979/22 Номер провадження 22-ц/814/2379/23Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

розглянула у відкритому судовому засідання у м. Полтави, в порядку письмового провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, в складі судді Вірченко О.М., від 11 жовтня 2022 року, дата виготовлення повного тексту рішення 17 жовтня 2022 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради, в якому просив стягнути на його користь 963 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 , послуги з управління багатоквартирним будинком за якою надає відповідач.

Виявивши наприкінці травня 2021 року аварійність в роботі труб гарячої та холодної води, звернувся до КП «Миргородська управляюча компанія» з проханням провести технічний огляд, після якого працівники підприємства йому надали список необхідних для заміни матеріалів з домовленістю про здійснення робіт по їх заміні.

Не дочекавшись виконання таких робіт працівниками підприємства, він особисто придбав необхідні матеріали та здійснив заміну аварійного обладнання, витративши на це 963 грн., які попрохав йому відшкодувати.

Про те йому було відмовлено у відшкодуванні понесених матеріальних витрат, з посиланнями на те, що заміна інженерних систем водопостачання не входить в обов`язки управителя.

Вважає, що вказана бездіяльність відповідача спричинила йому моральну шкоду, яку він оцінив в 10000 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення місцевий суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявлених вимог, оскільки власник квартири сам за власний рахунок зобов`язаний утримувати санітарно-технічні прилади, оскільки до обов`язків відповідача як управляючої компанії віднесено усунення неполадок внутрішньобудинкової, а не внутрішньоквартирної системи водопостачання.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про повне задоволення його позовних вимог.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності у відповідача підстав для здійснення необхідної заміни труб, оскільки саме підприємство повинно було за власний рахунок відповідно до п. 6.5 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком зробити розводку труб та відшкодувати понесені ним збитки за рахунок самостійно придбаних та облаштованих матеріалів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

01.10.2020 між КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської та співвласниками вказаного будинку було укладено договір № 114 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 .

Пунктом 1 вказаного договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються сплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Пунктом 3 договору встановлено перелік послуг, що надаються управляючою компанією: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутришньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Як зазначив ОСОБА_1 05 липня 2021 року представником управителя було проведено огляд санітарно-технічного інженерного обладнання в його квартирі та повідомлено про необхідність заміни розводки труб подачі холодної та гарячої води, оскільки труби з 1993 року не мінялись, у зв`язку з чим було складено перелік необхідних для заміни матеріалів.

Вважаючи, що такий обсяг внутрішньо квартирних робіт повинна здійснювати управляюча компанія, власник квартири ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з питання заміни розводки. Оскільки на його звернення не було здійснено належного реагування, він самостійно придбав необхідні матеріали, витративши на це 963 грн.

Листом від 27 травня 2022 року № 293 КП «Миргородська управляюча компанія» повідомило ОСОБА_1 , що у відповідності з п.п. 1, 3 договору від 01 жовтня 2020 року № 114, п. 3 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» заміна інженерних систем холодного та гарячого водопостачання в квартирі в обов`язки управителя не входить.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд, на підставі норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору, дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку щодо заміни труб в квартирі власника, оскільки останні не є системою внутрішньобудинкової системи водопостачання, яку обслуговує управляюча компанія, констатувавши, що саме власник квартири має забезпечувати належний стан санітарно-технічних приладів в квартирі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, який ґрунтується на законі та відповідає зібраним по справі доказам.

Так, відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - управитель багатоквартирного будинку фізична особа-підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Порядком обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219 визначено, що точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення, це перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи) (абз. 3 п. 3 розділу 1).

Згідно з п. 4 розділу І вищезазначеного порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Пунктом розділу 1 порядку встановлено, що обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).

Під час подачі позову та розгляду справи в суді першої інстанції, позивач ОСОБА_1 не заперечував, що аварійний стан з трубами водопостачання виник саме в його квартирі, разом з тим вважав, що згідно до умов укладеного з управляючою компанією договору про надання послуг з управління будинком, саме остання мала здійснити ремонт та заміну інженерних систем водопостачання.

При цьому, позивач посилався на положення п. 6.5 договору, який встановлював, що кожен з співласників квартири зобов`язаний допускати у своє житло управителя або його представників у порядку, визначеному законом і цим договором, для ліквідації та відвернення аварій, усунення неполадок, що виникли у санітарно- технічному та інженерному обладнанні, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів.

Між тим, вказане посилання не є правовою підставою для задоволення позовних вимог, оскільки міститься в розділі обов`язків саме власників квартир та визначає перелік таких обов`язків, до яких, зокрема і відноситься обов`язок останніх допускати до свого житла представників управляючої компанії для ліквідації аварій та усунення неполадок, що виникли у санітарно-технічному інженерному обладнанні.

Вказаний пункт взагалі не містить вказівки про обов`язок підприємства здійснювати ремонт вказаного внутрішньо квартирного санітарно- технічного обладнання, тоді як умови договору зобов`язують управляючою компанією здійснювати обслуговування та ремонт лише внутрішньобудинкових систем.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Тобто, вказаними нормами визначено, що обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необггрунтованість заявлених вимог та відсутність правових підстав для покладання на відповідача обов`язку відшкодувати власнику квартири понесені ним витрати на придбання матеріалів для ремонту внуктрішньоквартирного технічного обладнання.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків місцевого суду не спростовують та не містять посилання на нові докази, які б свідчили про їх помилковість.

Твердження апелянта про те, що усунення аварійного стану, проведення технічного та профілактичного ремонту має проводитись за рахунок управляючої компанії, колегія суддів вважає помилковим, оскільки такий обов`язок визначено стосовно лише внутрішньобудинкових мереж, до яких не відносяться внутрішньоквартирні інженерні системи холодного та гарячого водопостачання, справний технічний стан яких забезпечує сам власник.

Посилання ОСОБА_1 на те, що такий обов`язок визначено умовами укладеного з підприємством договору, не заслуговує на увагу, оскільки сам зміст договору не містить посилання на такі обов`язки управляючої компанії, а положення п. 6.5. трактується апелянтом на власний розсуд.

Жодних порушень договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з боку управляючої компанії колегією суддів не встановлено, позаяк і порушень норм чинного законодавства у виниклих між сторонами правовідносинах, що свідчить про відсутність підстав для судового захисту інтересів позивача в обраний ним спосіб.

За вказаних обставин, судова колегія не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 січня 2023 року.

Судді : О. І. Обідіна С. Б. Бутенко О.В. Прядкіна