Єдиний унікальний номер: 378/707/22
Провадження № 2/378/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 з посиланням на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 21 липня 2009 року по справі № 2-378/2009 позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 липня 2009 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення Жашківським відділом ДВС з нього стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Незважаючи на те, що із січня 2022 року син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із ним в будинку по АДРЕСА_1 , з нього (позивача) продовжують стягувати аліменти на користь відповідача на утримання сина.

Позивач просить суд звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 21 липня 2009 року; стягнути із ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 11 січня 2023 року відкрито провадження по даній справі, ухвалено справу розглядати в порядку загального провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 32).

Позивач та його представник в підготовче засідання не прибули, подали до суду клопотання, в якому просять клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції залишити без задоволення, справу розглядати без їх участі (а.с. 67).

Відповідач в підготовче засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 66).

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-4).

Жашківським відділом ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.10.2022 було відкрито виконавче провадження № 69396491 відповідно до виконавчого листа № 2-378/2009 від 21 липня 2009 року відносно ОСОБА_1 , в рамках якого розпочато процедуру примусового стягнення аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 липня 2009 року і до досягнення ними повноліття.

З копій договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 грудня 2021 року (а.с. 5-8), довідки Ставищенської селищної ради від 5 грудня 2022 року за № 2122/6 (а.с. 10), акту обстеження матеріально-побутових умов від 5 грудня 2022 року (а.с. 11) судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із батьком ОСОБА_1 з 1 січня 2022 року по даний час за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267, 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182, 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Положеннями ч. 2 ст. 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Факт проживання дитини з батьком, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Обставиною, що має істотне значення у такому випадку слід вважати проживання дитини з батьком, оскільки з настанням цієї обставини позивач, як батько, безпосередньо утримує сина в повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками провадження.

За змістом ст. 180, 182 СК України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

За таких обставин, та враховуючи, що рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 21 липня 2009 року по справі № 2-378/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, наявні законні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Вирішуючи спір в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, суд виходить з положень ст.ст. 180, 181 ч. 3 СК України про те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини.

Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви .

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей.

Відповідачем не надані докази про існування будь-яких обмежень за станом здоров`я щодо працевлаштування та надання синові утримання та 17.02.2023 року подала до суду заяву про визнання позовних вимог (а. с. 66) .

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, позовні вимоги визнає, - з неї слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до його повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову, а не з 28.11.2022, як зазначено у позовній заяві, оскільки позивач до суду вищевказану позовну заяву направив до суду 15.12.2022 (а. с. 17).

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 50 відсотків судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182 ч. 2, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 12, 76-83, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, які стягуються на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 21 липня 2009 року по справі № 2-378/2009.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до його повноліття, починаючи з 15 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`ятсот шість) гривні 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход