Номер провадження: 22-з/813/74/23
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
13.02.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі
головуючого Полікарпової О.М.,
суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву начальника адміністрації Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Лапай Максима Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В провадженні Одеського апеляційного суду знаходилась апеляційна скарга ДП «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу- Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України», яка подана її начальником Лапай М.В. на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України», третя особа ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року апеляційну скаргу було задоволено частково, оскаржуване рішення скасовано, провадження у справі закрито.
18 січня 2023 року начальник адміністрації Одеського морського порту Лапай М.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат понесених скаржником за подання апеляційної скарги (2 686,62 грн.) та проведення експертизи (11 120, 33 грн.).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3-4 ст. 269 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою а ДП «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу- Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України», яка подана її начальником Лапай М.В. на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2022 року було відкрито та розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи вкладені вище вимоги цивільного процесуального законодавства та те, що
апеляційну скаргу ДП «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу- Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» було задоволено частково, провадження у справі закрито,апеляційним суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути половину сплаченого скаржником судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 434, 30 грн., пропорційно до задоволеної вимоги.
Щодо клопотання про відшкодування судових витрат понесених за проведення експертизи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення його без задоволення, з огляду на таке.
За змістом п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Поняття зловживання процесуальними правами міститься у ст. 44 Цивільного процесуального кодексу. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
У постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц зазначено, що для стягнення компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, здійснених відповідачем, необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України, слід зробити висновок, що відповідач (скаржник), заявляючи клопотання про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме понесених у зв`язку і з проведенням експертизи, повинен був довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи.
Однак, начальник Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» Лапай М.В. у поданій до апеляційного суду заяві про ухвалення додаткового рішення про будь-які зловживання з боку позивача не заявляв та не надав жодних доказів на підтвердження таких обставин.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року було закрито провадження у справі, відповідно до вимог ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що відноситься до дискреційних повноважень суду та не може розцінюватися як необґрунтовані дії позивача, здійснені в ході розгляду справи, тим більше не може свідчити про систематичну протидію правильному та швидкому вирішенню спору, а тягне за собою негативні наслідки для позивача у вигляді закриття провадження у справі.
Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що справа знаходилась у провадженні суду першої інстанції більше двох років, протягом яких відповідач приймав участь у справі, а у подальшому звернувся до суду із апеляційною скаргою, однак ані у суді першої інстанції, ані протягом апеляційного розгляду про неможливість власної участі у справі з тих підстав, що Одеська філія ДП «Адміністрація морських портів України» не може бути відповідачем, так як не є юридичною особою, не заявляв.
На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 141, ч. 5, ч. 6 ст. 142 ЦПК України, Одеський апеляційний суд
Заяву начальника адміністрації Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Лапай Максима Васильовича про ухвалення додаткового рішення у частинні стягнення суми сплаченого скаржником судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити частково.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду.
Судді Одеського апеляційного суду О.М. Полікарпова