Справа № 203/4363/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченоквій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.10.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М., є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована її сестра ОСОБА_2 , яка у 2004 році вийшла заміж за іноземця та переїхала разом із ним до Ізраїля. З 23.11.2004 року по теперішній час остання фактично в квартирі не проживає. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що реєстрація відповідачки в квартирі перешкоджає їй (позивачці) вільно володіти та розпоряджатись квартирою, позивачка просила усунути їй перешкоди в користуванні власністю, визнавши відповідачку такою, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 14.11.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В призначене судове засідання позивачка не з`явилась. Представник останньої в поданій заяві просив розглядати справу за відсутності позивачки та її представника, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі.

Відповідачка за викликами до суду повторно не з`явилась, про поважність причин своєї неявки не повідомила, відзиву на позов не надала.

З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.211,223,247 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.10.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М., позивачка ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №7462 від 03.11.2022 року, а також довідки вказаного органу на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України, у вказаній квартирі з 27.09.2002 року по теперішній час зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 .

Згідно акту від 17.10.2022 року, складеного за участю мешканців квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку не проживає з 23.11.2004 року.

У відповідності до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

А відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як зазначила позивачка, вбачається з акту від 17.10.2022 року та не спростовано відповідачкою, остання з 23.11.2004 року в належній позивачці квартирі не проживає.

Будь-яким обставин, які б свідчили про чинення відповідачці перешкод в користуванні квартирою з боку позивачки або інших осіб під час розгляду справи не встановлено.

Таким чином, оскільки за обставинами справи вбачається, що відповідачка, яка є сестрою позивачки, в 2004 році добровільно залишила місце свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , переїхавши після укладення шлюбу до Ізраїлю, вказаним житлом не цікавиться, участі в його утриманні не приймає, остання у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України втратила право користування квартирою.

З огляду на це, а також враховуючи, що реєстрація відповідачки в квартирі створює позивачці, як одноособовому власнику квартири, вільно володіти та розпоряджатись належним їй майном, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та усунення позивачці перешкод в користуванні власністю, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.150 ЖК України, ст.ст.16,319,321,383,391,405 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути позивачці ОСОБА_1 перешкоди у володінні та користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 січня 2023 року.

Суддя С.Ю.Казак