Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/8318/21
Провадження № 2-о/644/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Кузьміної Ю.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_1 постійно спільно проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , протягом останніх п`яти років до часу її смерті, а саме з січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що з січня 2014 року по липень 2020 року він постійно спільно проживав однією сім`єю з бабусею ОСОБА_2 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1 , оскільки вона з 2005 року хворіла на рак, що підтверджується Епікрізом - випискою з історії хвороби № 6944 від 18 грудня 2006 року, який повільно прогресував, внаслідок чого останні 7 (сім) років до своєї смерті потребувала постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. В цей же час він був дитиною, позбавленою батьківського піклування. За життя ОСОБА_2 склала на ОСОБА_1 заповідальне розпорядження на рахунки, які знаходяться в АТ «Ощадбанк».

Після смерті бабусі заявник спадщину прийняв, так як заяву про прийняття спадщини подав до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241, ст. 1261 ЦК України, немає. Постановою Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 08 лютого 2022 року заявнику відмовлено у виді свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням у зв`язку з тим, що у заповідальних розпорядженнях спадкодавця в АТ «Ощадбанк» вказано спадкоємця « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_1 ».

Заявник зазначає, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідне для реалізації права на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи - Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що з січня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 фактично проживали однією сім`єю разом. Вони вели спільне господарство та побут.

Дані обставини підтверджуються як показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали в сусідніх будинках, особисто знають ОСОБА_1 та знали ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_5 є онукою ОСОБА_2 , яка тривалий час хворіла на рак і за життя розподілили своє майно між онуками, а саме на неї склала заповіт на квартиру, а на ОСОБА_1 заповідальне розпорядження на рахунку АТ «Ощадбанк». Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_5 прийняла спадщину за заповітом у вигляді квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 січня 2021 року, виданого державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, але ОСОБА_1 не зміг прийняти свою частку спадщини, оскільки співробітники банку під час складання заповідального розпорядження допустили помилку у прізвищі та по батькові ОСОБА_1 .

Свідки також підтвердили, що ОСОБА_1 постійно спільно проживав з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з її похилим віком і загостреннями хвороби допомагав їй у веденні домашнього господарства, покупкою ліків та продуктів харчування, сплатою за комунальні платежі, відвідуванням лікаря. Крім того, ці обставини підтверджуються наявністю у ОСОБА_1 медичних довідок ОСОБА_2 , починаючи з 1968 року. В свою чергу, ОСОБА_1 був дитиною - сиротою, оскільки його матір померла у 2010 році, батько був позбавлений батьківських прав у 2012 році, внаслідок чого, окрім ОСОБА_2 , у нього не було близьких родичів.

Суд не має сумнівів у правдивості показань свідків, оскільки вони цілком співпадають з письмовими доказами по справі, а саме:

-наявністю у ОСОБА_1 витягу з акту огляду по визначенню проценту втрати працездатності ОСОБА_2 внаслідок трудової травми від 15 березня 1968 року, епікрізу - витягу з історії хвороби ОСОБА_2 № 6955 від 05 січня 2007 року, з якого вбачається, що вона хворіла на рак шлунку; свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та інших документів (а.с. 8, 10, 11);

-рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 17.10.2012 року № 602 про надання ОСОБА_1 статусу дитини - сироти (а.с. 15);

-заповідальними розпорядженнями, складеними ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , згідно з якими вона заповіла в повному обсязі кошти, що знаходяться на її рахунках (а.с. 31, 32);

-постановою Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 08 лютого 2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 спадщину прийняв після смерті ОСОБА_2 , так як заяву про прийняття спадщини подав до нотаріальної контори у встановлений законом строк, інших спадкоємців, передбачених ст. 1241, ст. 1261 ЦК України, немає (а.с. 33, 34).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як зазначає Апеляційний суд м. Києва у своєму рішенні від 20.08.2013 р. по аналогічній справі № 22-11122/2013 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини: «Недотримання заявником вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо реєстрації за місцем проживання, не свідчить про те, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.»

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 р., ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.»

Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені вище норми закону та судову практику, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання однією сімє'ю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 є доведеним належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, керуючись ст.ст. 76-89, 293, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав однією сім`єю з січня 2014 року по липень 2020 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст судового рішення складений 03 березня 2023 року.

Суддя С.В. Шевченко