Справа № 567/52/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Венгерчук А.О., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернулася ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і ст.177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 09.01.2023 позовну заяву було залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом: зазначення фактичного, зареєстрованого чи останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача підтвердження місцезнаходження його майна, належної сплати судового збору, а також було роз`яснено наслідки невиконання ухвали.

Копія ухвали згідно відомостей Укрпошти була отримана позивачем 18.01.2023, а тому строк для усунення недоліків по даній позовній заяві закінчився 28.01.2023.

На виконання ухвали позивачем подано на адресу суду заяву в якій вона повторно вказує, що на її думку, останнім місцем реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 . Окрім того їй відомо, що на даний час відповідач проживає у Київській області, разом з тим адреси його місця проживання не зазначила.

Із заявою про продовження строку для усунення недоліків до суду не зверталася.

Отже, позивач, подаючи позов саме до Острозького районного суду, вибір підсудності мотивує тим, що останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача є с. Плоске.

Частиною десятою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування.

З аналізу вищевикладених норм права убачається, що місцем проживання фізичної особи є не фактичне місце проживання такої особи, а зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас відповідно до відповіді Острозької міської ради Рівненської області від 06.01.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території с. Плоске Рівненського району Рівненської області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться та не був зареєстрований.

Таким чином, зазначені в ухвалі суду недоліки позивач не усунула, оскільки будь-яких доказів на підтвердження місцезнаходження майна відповідача або останнього відомого зареєстрованого місця його проживання чи перебування в Україні позивачем не надано.

Також позивачем не надано підтвердження належної сплати судового збору у даній справі, яка надійшла до суду 05.01.2023 та підтверджень про зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У встановлений строк позивач недоліки позовної заяви не усунула, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.