Постанова

Іменем України

08 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 306/513/16-ц

провадження № 61-8478св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_6 , на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року в складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Кожух О. А., Готри Т. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2009 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про дострокове стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивовано тим, що 27 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (в подальшому - ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 43/08МК, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 1 000 000,00 дол. США строком до 26 травня 2023 року зі сплатою 16 % річних. Згідно зі змінами до кредитного договору від 15 вересня 2008 року кредитний ліміт збільшений до 1 300 000,00 дол. США, процентна ставка - до 16,6 % річних.

Виконання зобов`язань позичальником забезпечене іпотекою належного ОСОБА_1 готельного комплексу загальною площею 1 550,60 кв. м

за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2291 га з кадастровим номером :04:002:0169, на якій знаходиться цей готельний комплекс. Вказані об`єкти нерухомого майна були передані в іпотеку на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01, що посвідчений приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледзою А. Г. за реєстровим

№ 3270.

10 вересня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Л. Д. зареєструвала за банком право власності на вказані готельний комплекс і земельну ділянку на підставі пункту 6.4 договору іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01.

Рішенням Свалявського районного суду від 21 квітня 2017 року у справі

№ 306/2053/16-ц державну реєстрацію права власності за ПАТ АБ «Укргазбанк» на готельний комплекс і земельну ділянку скасовано.

Банк зазначав, що відносно цього нерухомого майна вчинено такі правочини: договір купівлі - продажу від 06 вересня 2017 року № 1447, на підставі якого право власності на вказану земельну ділянку набув ОСОБА_3 ; договір іпотеки від 07 вересня 2017 року № 1462, за яким іпотекодавець ОСОБА_3 передав в іпотеку цю земельну ділянку іпотекодержателю ОСОБА_4 ; договір іпотеки від 11 вересня 2017 року № 1480, за яким іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку вказаний готельний комплекс іпотекодержателю ОСОБА_5 ; договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 15 вересня 2017 року

№ 1525, за яким ОСОБА_5 відступив права вимоги за договором іпотеки від 11 вересня 2017 року № 1480 ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що ці правочини укладено неправомірно, без його згоди як іпотекодержателя цього нерухомого майна, а також зазначаючи про неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань, внаслідок чого станом на 24 лютого 2010 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 1 030 000,00 дол. США, за процентами - 197 916,03 дол. США, пеня - 312 560,72 грн, банк просив позов задовольнити.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 березня

2018 року до участі в справі залучено ОСОБА_3 як співвідповідача та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як третіх осіб.

Надалі позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» визначив у заяві від 26 квітня 2018 року відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , третіми особами: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також остаточно уточнив позовні вимоги і просив:

звернути стягнення на предмет іпотеки: належний ОСОБА_1 на праві приватної власності готельний комплекс літ. «А», загальною площею 1 587,2 кв. м, з прибудовою літ. «А-1», за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2291 га

з кадастровим номером :04:002:0169, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д. В. за реєстровим № 1447, шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 37 562 000,00 грн у рахунок погашення перед ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості

за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 43/08МК в сумі 1 227 916,03 дол. США та 312 516,72 грн;

стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судові витрати.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанції інстанцій

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 грудня

2019 року в задоволенні уточненого позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є майновим поручителем ОСОБА_2 за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 43/08 МК, укладеного між іпотекодержателем ПАТ АБ «Укргазбанк» та позичальником ОСОБА_2 . Внаслідок неналежного виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 05 жовтня 2008 року утворилася заборгованість, яка становить 131 897,78 дол. США.

Відповідно до пункту 6.1 розділу VI договору іпотеки від 27 травня 2008 року

№ 43/08МК-01 іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та /або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені в кредитному договорі строки, порушення іпотекодавцем або позичальником та/або позичальником обов`язків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором.

Таким чином, ПАТ АБ «Укргазбанк» набуло право звернути стягнення на предмет іпотеки: готельний комплекс літ «А», загальною площею 1 550,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , та земельну ділянку площею 0,2291 га з кадастровим номером :04:002:0169, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 та на момент ухвалення рішення належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 вересня 2017 року.

Суд встановив, що 08 квітня 2009 року директор Ужгородської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» направив лист ОСОБА_2 , в якому повідомив про невиконання ним умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі: 38 139,78 дол. США - прострочені відсотки, 14 521,59 дол. США - строкові проценти, 20 430,15 грн - пеня. Зобов`язано позичальника не пізніше дводенного строку з дати отримання повідомлення сплатити вказану суму заборгованості та повідомлено про те, що у випадку невиконання зобов`язань банком будуть вжиті заходи шляхом стягнення на все майно, грошові кошти позичальника.

На переконання суду першої інстанції, цей лист не відповідає пункту 6.2 договору іпотеки та не має юридичних наслідків, передбачених вказаним пунктом договору.

20 серпня 2009 року директор Ужгородської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» направив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогу про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 43/08 МК, в якому повідомив про необхідність виконання пункту 3.3.12 цього договору, а також надання банку доказів сплати страхових платежів, що підтверджують дію договорів страхування на строк не менший, ніж на рік. Також позичальника та іпотекодавця повідомлено про наявну заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками без вимоги виконання в цій частині договору. Водночас зазначено, що у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором від 27 травня 2008 року

№ 43/08 МК, банк вживатиме заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, який визначено у договорі іпотеки.

У цій вимозі відсутнє посилання на встановлення тридцятиденного строку для виконання зобов`язання. Відсутні будь-які дані про направлення такої вимоги (поштова квитанція, касовий (фінансовий) чек поштового відділення про прийняття від банку поштових відправлень). Крім того, ОСОБА_1 таку вимогу направлено за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на адресу ОСОБА_2 , а правильною його адресою є: АДРЕСА_2 .

Таким чином, банк не дотримав вимог пункту 6.2 договору іпотеки від

27 травня 2008 року № 43/08МК-01 щодо початку процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже неправильно обрано спосіб захисту свого права шляхом звернення до суду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29 липня 2020 року справу знято з апеляційного розгляду та повернуто до суду першої інстанції для усунення перешкод у апеляційному розгляді справи: вирішення процесуальних питань щодо руху справи, ухвалення додаткового рішення, а за наявності для того підстав - й інших процесуальних рішень, а також для належного оформлення справи.

Заочним додатковим рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2020 року у задоволенні вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про солідарне стягнення понесених у справі судових витрат відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, які були застосовані згідно з ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2017 року.

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» із заочним додатковим рішенням суду першої інстанції також не погодився і оскаржив його до апеляційного суду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року провадження в справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі

№ 306/2149/19 за позовом АТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Д. В., треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання протиправними та скасування записів про іпотеку.

Ухвала суду мотивована тим, що у цивільній справі № 306/2149/19 вирішується питання про обсяг прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і в цій справі відповідні обставини є предметом доказування. Результат вирішення справи № 306/2149/19 матиме значення для вирішення справи № 306/513/16-ц, оскільки стосується підстав відповідних правових позицій сторін, суб`єктного складу і процесуального статусу учасників процесу та підстав ухвалення рішення. Крім того, результат розгляду справи № 306/2149/19 може істотно вплинути на обсяг цивільних прав і обов`язків щонайменше ОСОБА_3 і ОСОБА_1 . Між справою, що розглядається, і справою № 306/2149/19 існує тісний матеріально-правовий зв`язок.

Постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року скасовано, справу направлено для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції зробив висновок, що правильність вирішення спору, який виник між сторонами у цій справі та предметом якого є звернення стягнення на предмет іпотеки, не залежить від результату розгляду справи № 306/2149/19.

До того ж, і ОСОБА_1 , і ОСОБА_3 залучені до участі у цій справі в якості відповідачів.

При зупиненні провадження у справі суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи, оскільки справа розглядається судами з 2009 року.

Таким чином, апеляційний суд з порушенням процесуальних норм прийняв судове рішення, яке не відповідає гарантіям здійснення судового розгляду справи протягом розумного строку, без невиправданих затримок.

Короткий зміст заявленого в суді апеляційної інстанції клопотання

15 серпня 2022 року під час судового засідання представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - адвокат Артимич М. М. заявив клопотання про зупинення апеляційного провадження у цій справі до вирішення справи № 306/245/22 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання прав іпотекодержателя.

Клопотання мотивоване тим, що вирішення цієї справи до ухвалення судом остаточного рішення стосовно питання про права банку як іпотекодержателя за договором іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01, яке є предметом судового розгляду у справі № 306/245/22, неможливе.

Так, рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2022 року у справі № 306/245/22 відмовлено у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д. В., про:

визнання за ПАТ АБ «Укргазбанк» права іпотекодержателя на підставі договору іпотеки (без оформленої заставної) від 27 травня 2008 року

№ 43/08МК-01 стосовно іпотечного майна;

внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних записів про ПАТ АБ «Укргазбанк» як іпотекодержателя на підставі договору іпотеки (без оформлення заставної) від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01 з поновлення щодо вказаних об`єктів нерухомого майна реєстрації іпотеки на підставі первинних записів про іпотеку від 27 травня 2008 року за реєстраційним номером 7269297м зі змінами від 15 вересня 2008 року та від 27 травня 2008 року за реєстраційним номером 7269263 із змінами від 15 вересня 2008 року, з поновленням щодо об`єктів нерухомого майна заборони відчуження на підставі первинних записів про заборону на нерухоме майна від 27 травня 2008 року за реєстраційним номером 7267818 і від 27 травня 2008 року за реєстраційним номером 7267458;

стягнення судових витрат в розмірі 4 962,00 грн.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що іпотека за договором від 27 травня 2008 року № 43-МК припинена відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку».

ПАТ АБ «Укргазбанк» не погодилось з вказаним судовим рішенням та оскаржило його до апеляційного суду. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від

10 серпня 2022 року за апеляційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрито апеляційне провадження.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі

№ 306/245/22.

Ухвала суду мотивована тим, що спірні правовідносини між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виникли на підставі кредитного договору № 43/08МК, укладеного між банком і ОСОБА_2 , та договору іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01, укладеного між банком та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледзою А. Г. за реєстровим № 3270.

У цій справі ПАТ АБ «Укргазбанк» з метою реалізації своїх прав як кредитора та іпотекодержателя пред`явив вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на: належний ОСОБА_1 готельний комплекс за адресою:

АДРЕСА_1 та на належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2291 га з кадастровим номером :04:002:0169 за тією ж адресою шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження у рахунок погашення перед ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 43/08МК у сумі 1 227 916,03 дол. США та 312 516,72 грн.

Апеляційний суд вказав, що питання наявності у ПАТ АБ «Укргазбанк» прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01, укладеним між банком і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледзою А. Г. за реєстровим

№ 3270, та власне чинності іпотеки, має важливе значення в цій справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ці обставини є основою позову та його обґрунтування, так само як і заперечення відповідних обставин, є істотною складовою правової позиції відповідачів і третіх осіб.

Рішенням Свалявського районного суду від 22 лютого 2022 року у справі

№ 306/245/22 встановлено, що іпотека за договором іпотеки від 27 травня

2008 року № 43/08МК-01 припинена відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку». Обставини, що пов`язуються з наявністю чи відсутністю у банку прав іпотекодержателя, повинні бути встановлені у цій справі, а відповідні факти і обставини є предметом доказування під час її розгляду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що у справі

№ 306/245/22 вирішується питання про саму наявність у ПАТ АБ «Укргазбанк» прав, які випливають із іпотечного договору, включно з правом звернення стягнення на предмет іпотеки (у тому числі, правом на позов і правом вимоги у справі № 306/513/16-ц). У цій справі відповідні обставини є предметом доказування, тому результат вирішення справи № 306/245/22 матиме значення для вирішення справи, що розглядається, позаяк безпосередньо стосується підстав для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором, а також обставин, якими обґрунтовуються заперечення проти позову.

На переконання апеляційного суду, вирішення цієї справи є неможливим до вирішення справи № 306/245/22. Тому апеляційний суд вважав, що клопотання позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» слід задовольнити, провадження в справі зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 306/245/22.

Аргументи учасників справи

У серпні 2022 року представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

у матеріалах справи наявна ухвала Закарпатського апеляційного суду від

10 серпня 2022 року у справі № 306/245/22. Проте вказана ухвала апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження, постановлена згідно з статтею

359 ЦПК України, не свідчить про розгляд цієї справи;

відповідач не погоджується з висновками апеляційного суду, які зроблено без аналізу позовної заяви АТ «Укргазбанк», про те, що єдиною підставою для відмови у визнанні іпотекодержателем є саме відсутність іпотеки;

станом на 15 серпня 2022 року ухвала про призначення цієї справи до розгляду відповідно до статей 365 - 366 ЦПК України не постановлялась;

суд апеляційної інстанції проігнорував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у цій справі, якою ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. Касаційний суд зазначив, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, що переглядається, заявлено вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду Свалявським районним судом Закарпатської області справи № 306/2149/19. Зупиняючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що результат вирішення справи № 306/2149/19 матиме значення для вирішення справи № 306/513/16-ц, оскільки стосується підстав відповідних правових позицій сторін, суб`єктного складу і процесуального статусу учасників процесу та підстав ухвалення рішення. Апеляційний суд, всупереч пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав, у чому полягає пов`язаність справ, та не вказав об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 306/2149/19 виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді цієї справи наявність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовував свої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки;

правильність вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки, який виник між сторонами у цій справі, не залежить від результату розгляду справи № 306/245/22;

при вирішенні клопотання щодо зупинення апеляційного провадження згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Згідно з частинами першою - третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2022 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги містять підстави для відкриття касаційного провадження у справі, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96,

§ 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року в справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що «тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження

№ 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

При постановленні ухвали апеляційний суд вважав об`єктивно неможливим розгляд справи № 306/513/16-ц до остаточного вирішення справи № 306/245/22, оскільки суд першої інстанції у вказаній справі зробив висновок, що іпотека за договором від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01 припинена відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку», а тому в АТ «Укргазбанк» прав іпотекодержателя немає.

Колегія суддів з таким висновком апеляційного суду не погоджується з таких мотивів.

Згідно з частинами першою - третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Тлумачення статті 367 ЦПК свідчить, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

У справі, що переглядається:

ПАТ АБ «Укргазбанк» пред`явило позов у жовтні 2009 року;

рішення суду першої інстанції ухвалено 10 грудня 2019 року, а щодо процесуальних питань про судові витрати і вжитих заходів забезпечення позову - 30 жовтня 2020 року.

обставини, якими позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» обґрунтовував наявність підстав для зупинення апеляційного провадження та які посилався апеляційний суд в оскарженій ухвалі про зупинення апеляційного провадження, виникли

22 лютого 2022 року. Саме рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2022 року у справі № 306/245/22 встановлено, що іпотека за договором іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01, який укладено між банком і ОСОБА_1 та посвідчено приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледзою А. Г. за реєстровим № 3270, припинена відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку»;

рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2022 року у справі № 306/245/22 оскаржене в апеляційному порядку. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у вказаній справі відкрито апеляційне провадження.

Оскільки рішення суду першої інстанції в справі № 306/245/22 ухвалене пізніше судового рішення, що є предметом апеляційного перегляду, у цій справі, встановлені обставини у вказаній справі (в тому числі факт припинення іпотеки) не можуть братись до уваги апеляційним судом під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі.

За таких обставин в апеляційного суду не було підстав, передбачених у пункті

6 частини першої статті 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі до розгляду іншої справи № 306/245/22.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

У частині шостій статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права.

Тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню,

а оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року скасувати.

Справу № 306/513/16-ц передати суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Закарпатського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук