КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/571/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.,

за участю секретаря - Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2012 року, шлюб зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 661

Від шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що сторони по справі мають різні характери, погляди на побутові питання, різні життєві позиції, у них відсутні взаємні почуття, сім`я тривали час носить формальний характер, спільне господарство подружжя не веде.

Також позивач вказує, що подальше збереження шлюбу буде спричиняти йому моральні страждання з приводу невпевненості у своєму майбутньому та відсутності сімейного щастя. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з матір`ю.

Враховуючи вказане позивач вважає, що шлюб між ним та відповідачем необхідно розірвати, тому він звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 21.09.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

03.10.2022 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача, в якій вона просила суд надати строк на примирення 6 місяців.

04.10.2022 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказала, що позовні вимоги позивача вона не визнає так, як вони є неправдивими та вказує, що по теперішній час сторони по справі проживають однією сім`єю, тому вона просить надати їм строк на примирення 6 місяців.

29.11.2022 року через канцелярію суду від представника відповідача - адвоката Латій Олени Вікторівни надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, в якому представник відповідача просить суд надати сторонам по справі строк на примирення.

В судовому засіданні 29 листопада 2022 року, клопотання відповідача про надання строку на примирення було задоволено частково та надано строк на примирення 2 календарних місяці.

Позивач та його представник в судове засідання 20.03.2023 року не з`явились, однак 20.03.2023 року представник позивача надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити та зазначив, що сторона позивача категорично заперечує проти зупинення провадження по справі з метою надання строку для примирення, оскільки позивач остаточно втратив почуття до відповідача та не відчуває навіть поваги до неї, досить тривали час сторони по справі проживають окремо, не спілкуються, крім того з листопада 2022 року з позивача утримуються аліменти на підставі судового наказу.

Також представник позивача вказує, що за час розгляду справи відповідачка не зробила жодної спроби, яка б була б направлена на примирення, натомість вводить суд в оману та викладає неправдиві відомості в заяві та у відзиві на позовну заяву.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання 20.03.2023 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався, сторонам по справі надавався строк на примирення, проте сторони по справі не примирились, а позивач взагалі зазначає, що він категорично не згоден на примирення, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі немає.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У судовому засіданні встановлено, наданий на примирення строк не приніс позитивних результатів, що свідчить проте, що сім`я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 04 вересня 2001 року) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області від 13 вересня 2011 року) зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.06.2012 року, актовий запис № 661

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області від 13 вересня 2011 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 04 вересня 2001 року) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.