Справа № 129/2258/21
Провадження № 22-ц/801/35/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Капуш І. С.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 рокуСправа № 129/2258/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В., Голоти Л.О.

за участю секретаря Литвина С.С.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Т Капітал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» на рішення Гайсинського районного суду від 10.08.2022 року, постановленого у приміщенні того ж суду під головуванням судді Капуша І.С., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Т Капітал» про стягнення грошових коштів,-

В с т а н о в и в :

05.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» (далі - ТОВ «ВВС») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Т Капітал» (далі - ТОВ «Т Капітал») про стягнення грошових коштів. Зазначило, що 03.12.2014 року між ТОВ «Смарт Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу заставної, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Смарт Груп» (Продавець) зобов`язалось продати, а ОСОБА_1 (Покупець) - купити заставну АА000097 від 06.03.2014 за зазначеними в цьому договорі реквізитами. Сторони також дійшли згоди, що ТОВ «ФК «Смарт Груп» передає ОСОБА_1 заставну протягом 10 робочих днів з моменту підписання цього договору. ОСОБА_1 зобов`язався до 03.10.2015 року здійснити в готівковій або безготівковій формі на розрахунковий рахунок або через касу ТОВ «ФК «Смарт Груп» оплату за придбання ним заставної в розмірі 1100 000 грн.

Свої зобов`язання ТОВ «ФК «Смарт Груп» за вищевказаним договором купівлі-продажу виконало у повному обсязі, передало ОСОБА_1 заставну в термін та спосіб визначений договором, а останній визначену суму коштів не сплатив, в зв`язку з чим у ТОВ «ФК «Смарт Груп» виникло право вимоги до нього.

23.07.2018 року між ТОВ «ФК «Смарт Груп» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Фактор Груп» (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги №23/07.18, згідно якого до ТОВ «ФК «Фактор Груп» перейшов обсяг майнових прав (право вимоги) первісного кредитора у грошових зобов`язаннях, які виникли та існують на даний час на підставі договору купівлі-продажу заставної, укладеного між ТОВ «ФК «Смарт Груп» та ОСОБА_1 . Загальний обсяг права вимоги на цю дату за цим договором становив 2 103 393,67 грн., що включав суму договору у розмірі 1 100 000 грн. і пеню за кожен день прострочення - 1 003 393,67 грн.

27.07.2018 p. ТОВ «ФК «Фактор Груп» та ТОВ «ВВС» уклали договір поруки №27/07-п, згідно із умовами якого ТОВ «ВВС» зобов`язалося перед ТОВ «ФК «Фактор Груп» у випадку невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором купівлі заставної АА000097 відповідати як солідарний боржник в однаковому обсязі з ОСОБА_1 шляхом погашення заборгованості за основним договором в повному обсязі або в частинах. Згідно п. 3.4. цього договору після виконання ТОВ «ВВС» передбачених п.п. 1.1,3.3 зобов`язань ОСОБА_1 в повному обсязі або в частині, відповідно до ст.514 ЦК України до ТОВ «ВВС» переходять всі права кредитора за основним договором, в розмірі частини обов`язку, що виконана ним. Додатковою угодою №1 до цього договору від 27.07.2020 року змінено редакцію п.5.1 договору ,зазначено, що договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 27.07.2025 року. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою (п.3, п. 4 ч.1 ст. 512 ЦК України)».

16.02.2021 року, отримавши від ТОВ «ФК «Фактор Груп» повідомлення про недотримання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, позивач , як поручитель , сплатив на користь ТОВ «ФК «Фактор Груп» кошти в розмірі 1 994 108, 87 грн. ,чим виконав зобов`язання боржника ОСОБА_1 за купівлею заставної в частині сплати вартості цієї заставної та пені і ,таким чином, відносно останнього набув прав кредитора .

02.03.2021 р. між ТОВ «ВВС» та ТОВ «Т Капітал» укладено договір поруки № 02/03.2021 за яким ТОВ «Т Капітал» зобов`язалось перед ТОВ ««Внутрішня виконавча служба» як особою, яка отримала право вимоги, у випадку невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу заставної АА000097 від 03.12.2014 року відповідати як солідарний боржник в однаковому обсязі з ОСОБА_1 шляхом погашення заборгованості за основним договором в повному обсязі або в частинах.

Посилаючись на викладене , позивач просив стягнути на його користь з боржника ОСОБА_1 та ТОВ «Т Капітал» заборгованість за договором купівлі-продажу заставної №АА000097 від 03.12.2014 року у розмірі 1 994 108,87 грн та 29911,64 грн судового збору.

08.09.2021 року у відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечуючи проти позову послався на те, що постановою Київського апеляційного суду від 14.04.2021 у позові іншого поручителя - ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ТОВ «ВВС» про стягнення сплачених ОСОБА_2 коштів відмовлено через припинену поруку в силу закону. При цьому зазначив, що позивач здійснював оплату кредитору зі відсутності вимог кредитора -ТОВ «ФК`Фінанс Груп» і обгрунтованого розрахунку заборгованості . 28.09.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Рішенням Гайсинського районного суду від 10.08.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просив рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права , ухваливши нове рішення, яким вимоги позивача задовольнити. Вказав, що він не був повідомлений про судове засідання і рішення ухвалено у його відсутність , хоча у рішенні і зазначено про присутність його у судовому засіданні ; розглядаючи справу, в порушення ч. 1 ст. 244 ЦПК України ,суд не проводив судових дебатів .Крім того зазначив, що всупереч вимогам ст.265 ЦПК України рішення суду не містить оцінки доказів , аргументів сторін ,а також висновків суду .Судом не встановлено розмір заборгованості і стану виконання зобов`язання, не враховано ,що зобов`язання ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу заставної не виконано і продовжує існувати ,а часткова оплата ним заборгованості позивачу у розмірі 10000 грн підтверджує визнання ним заборгованості і свідчить про переривання строку позовної давності ,а відтак відсутність його пропуску ,а тому висновок суду про його сплив - помилковий. Зазначив, що ОСОБА_1 не надано детальних розрахунків суми заборгованості ,з якою він не згоден, оскільки в деліктних зобов`язаннях особа звільняється від відшкодування ,якщо доведе ,що шкоди заподіяно не з її вини. Якщо така презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 вважає рішення суду законним, оскільки порука ТОВ «ВВС» за договором від 27.07.2018 року є припиненою в силу закону, що підтверджено преюдиційними постановами Київського апеляційного суду від 14.04.2021 року і Верхового суду ,якими встановлено поруку Сахна від 03.08.2018 року припиненою ; позивач 16.02.2021 року виконав зобов`язання ОСОБА_1 перед неналежним кредитором, так як ТОВ «ФК «Фактор Груп» ще 12.12.2019 року передало свої права за договором відступлення ТОВ «Арагон», а останнє 17.01.2020 року - ТОВ «ФК «Сіті Голд».Позивач не довів пред`явлення кредитором до нього вимог і розміру заборгованості з врахуванням сплачених іншими поручителями коштів, а також пропустив строк давності за цими вимогами, оскільки внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем до останнього переходять права кредитора в силу закону ,а не регресу. ОСОБА_1 не визнає сплату ним позивачу будь-яких коштів ,а сплата незначних коштів проводиться без ідентифікації особи ,тому її може здійснити будь-яка особа від його імені.

В судове засідання представник відповідача ТОВ «Т Капітал» не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( Т. 2 а. с. 110) , про причини неявки суд не повідомив, внаслідок чого суд вважає можливим розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до змісту ч.ч.1,4 ст.265 ЦПК рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема ,мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вказане рішення суду цим вимогам відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд послався на встановлені обставини справи і на норми матеріального права,зокрема, на ст. 262 ЦК України - заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності; ст. 266ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо); на ч. 4 ст.267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем) ; на ч. 2 ст.556 ЦК України - до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання ; на ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя, а також зазначив що його висновки підтверджуються цілим рядом наведених судом доказів ,що знаходяться у матеріалах справи.

Разом із тим, ухвалюючи рішення у справі ,суд першої інстанції хоча і навів встановлені ним обставини справи та норми закону ,проте висновок про відмову у позові мотивував тим, що він підтверджується матеріалами справи. При цьому не навів належного обгрунтування правильного висновку суду про відмову у задоволенні позову ,а тому доводи апеляційної скарги у цій частині заслуговують на увагу , скарга підлягає частковому задоволенню ,а рішення підлягає зміні апеляційним судом шляхом зміни мотивувальної частини рішення .

Як вбачається з матеріалів справи , 03 грудня 2014 року між ТОВ «ФК Смарт Груп» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу заставноїАА000097 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. ,зареєстровано в реєстрі за №8663 за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався придбати заставну із загальною сумою договору 1 100 000 грн., яку він як покупець зобов`язався сплатити продавцю в строк до 03 жовтня 2015 року.(а.с.8-11)

Згідно п. 1.3 договору право власності на заставну до покупця переходить після виконання на ній продавцем (індосантом) передавального напису (індосаменту). Відповідно до умов пункту 2.3 договору купівлі-продажу заставної продавець передає заставну покупцю протягом 10 робочих днів з моменту підписання цього договору, а покупець згідно п.п. 2.1 та 2.2 зобов`язався здійснити оплату за придбання ним заставної в розмірі 1 100 000 гривень в готівковій або безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця або через його касу до 03.10.2015 року.

Продавець, свої обов`язки виконав в повному обсязі і передав ОСОБА_1 заставну в термін та спосіб визначений договором, натомість ОСОБА_1 своїх обов`язків за цим договором не виконав і у кредитора ТОВ «ФК «Смарт Груп» виникло право вимоги до ОСОБА_1 , починаючи з 04.10.2015 року.

Відповідно до статей 256,257,258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Із позовом до суду про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 ТОВ «Смарт Груп» до відступлення ним права вимоги не зверталося.

23 липня 2018 року ТОВ «ФК Смарт Груп» за договором про відступлення права вимоги № 23/07.18,посвідченим приватним нотаріусом Журавльовою Л. М. і зареєстрованим у реєстрі за № 344 , передало новому кредиторові - ТОВ «ФК «Фактор Груп» належні йому на цю дату права вимоги до боржника за договором купівлі-продажу заставної, загальним обсягом 2 103 393, 67 грн ,що складались з 1 100 000 грн. основного боргу і 1 003 393, 67 грн пені. (а.с.9) При цьому даних за який період первісним кредитором була нарахована пеня за договором купівлі заставної матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) .Згідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Фактор Груп» 23.07.2018 року перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні боржника з договору купівлі заставної в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав ,тобто на 1 100 000 грн. основного боргу і 1 003 393, 67 грн пені ,а всього на 2 103 393, 67 грн.

Відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Новий кредитор ТОВ «ФК «Фактор Груп» ,що набув права вимоги в обсязі і на умовах, що існували у первісного кредитора на момент переходу цих прав, з позовом про стягнення заборгованості у вказаному розмірі до ОСОБА_1 в межах строку позовної давності не звертався.

27 липня 2018 року між новим кредитором -ТОВ «ФК «Фактор Груп» та ТОВ «Внутрішня виконавча служба» (далі - ТОВ «ВВС») було укладено договір поруки №27/07-п, згідно з яким останнє поручилося перед новим кредитором у випадку невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором купівлі заставної від 03 грудня 2014 року, відповідати солідарно в однаковому обсязі з боржником шляхом погашення заборгованості за основним договором в повному обсязі або в частині.(т.1 а.с.16-18)

03.08.2018 року між ТОВ «ФК «Фактор Груп» за тим же зобов`язанням ОСОБА_1 також укладено договір поруки № 03/08-п із ОСОБА_2 ,який зобов`язався перед кредитором відповідати як солідарний боржник в однаковому обсязі з боржником шляхом погашення заборгованості за основним договором в повному обсязі або в частині.(т.1 а.с.71)

Згідно із положеннями статей 546, 553, 554 ЦК України, порука є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання.

За укладеним договором поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку, і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники (ст. 554 ЦК України).

Згідно п. 3, ч. 1 ст. 512, ч. 2 ст. 556 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Разом із тим, згідно ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже , ТОВ «ВВС» повинно було виконувати зобов`язання з поруки перед кредитором ТОВ «ФК «Фактор Груп» в порядку і строках відповідно до умов укладеного договору №27/07-п а також вимог ЦК України і інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.3 договору поруки , у випадку невиконання боржником в установлені основним договором строки, кредитор направляє поручителю письмове повідомлення, у якому доводить факт недотримання та порушення боржником зобов`язань за основним договором ,а поручитель протягом трьох днів , наступних за днем отримання такого повідомлення зобов`язується погасити заборгованість боржника ,що передбачена основним договором на користь кредитора шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок кредитора. Після виконання поручителем зобов`язань ОСОБА_1 , передбачених пунктами 1.1, 3.3 договору згідно ст.514,556 ЦК України , до поручителя переходять всі права кредитора за основним договором в розмірі частини обов`язку, що виконана ним. Згідно п.5 договору поруки він набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Отже, для належного виконання зобов`язань поручителя , ТОВ «ВВС» повинно було виконувати зобов`язання з поруки і перераховувати кошти протягом трьох днів, наступних за днем отримання від нього повідомлення з доведеними фактами порушення боржником зобов`язань за купівлею заставної зі сплати основного боргу і пені (її розміру)

Між тим, позивач не надав і у матеріалах справи відсутні докази отримання ним повідомлень ТОВ «ФК «Фактор Груп» і їх дати з доведеними фактами порушення боржником зобов`язань і їх розміру.

Водночас підставою для виникнення у поручителя прав та обов`язків на погашення заборгованості боржника перед кредитором є звернення до нього кредитора з вимогою виконати зобов`язання боржника за кредитним договором (див. постанову Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/11247/18).

ТОВ «ВВС» на виконання умов договору поруки від 27 липня 2018 року перерахувало товариству «ФК «Фактор Груп» 600 000 грн., а саме :100 000 грн платіжним дорученням № 260 від 13.12.2018 року, 500 000 грн платіжними дорученнями № 371 від 15 .05. 2019 року, № 372 від 16 .05. 2019 року, № 373 від 17.05. 2019 року, № 382 від 22 .05.2019 року ( т.1 а. с. 65- 70).

На виконання умов договору поруки від 03.08.2018 року № 03/08-п ОСОБА_2 у період з 19.03.2019 по 09.04.2019 року також сплатив ТОВ «ФК «Фактор груп» кошти в розмірі 1 520 000 грн : 100 000 грн - платіжним дорученням №318 від 19.03.2019; 644 894,43 грн - платіжним дорученням №331 від 08.04.2019; 149 000,57 грн - платіжним дорученням №336 від 08.04.2019; 626 105,00 грн - платіжним дорученням № 342 від 09.04.2019.( т.1 а.с. 78-81)

Таким чином , обидва поручителі в період з грудня 2018 року по 22.05.2019 ,тобто більше трирічного строку з дня виконання основного зобов`язання перерахували новому кредитору ТОВ «ФК «Фактор Груп» суму 2 120 000 грн , що перевищувала розмір набутого останнім у сумі 2 103 393, 67 грн. права вимоги.

Після цього , 18.10.2019 року ТОВ «ФК «Фактор Груп» за договором відступлення права вимоги за договором купівлі заставної передало за копією договору купівлі-продажу заставної право вимоги на суму 463 325 грн. іншій юридичній особі - ТОВ «ФК «Арагон» ( т.1 а.с.83 -86 )

07.11.2019 року поручитель ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до іншого поручителя ТОВ «ВВС» та боржника ОСОБА_1 про стягнення з них грошових коштів в розмірі 1 520 000 грн., посилаючись на те, що ним, як поручителем, було сплачено вказані кошти за укладеним 03.08.2018 з ТОВ «Фактор груп» договором поруки № 03/08-п і ухвалою Солом`янського районного суду від 15.11.2019 року було відкрито провадження (т.1 а.с.82)

12.12.2019 року ТОВ «ФК «Фактор Груп» за іншим відплатним договором відступлення права вимоги передало право вимоги за договором купівлі-продажу заставної на суму 1 602 422 грн, що складалось з основного боргу 1 100 000 грн і пені 502 422 грн ТОВ «ФК «Арагон» ,яке вчинило виконавчий напис на дублікаті договору купівлі-продажу заставної від 03.12.2014 року та є стягувачем у виконавчому провадженні №60913666 ( т.1 а.с.87 -90)

При цьому належних доказів того ,що у ТОВ «ФК «Фактор Груп» ще залишалось право вимоги до боржника на вказані суми вимог за договором купівлі заставної матеріали справи не містять.

13.12.2019 року за заявою ТОВ «Арагон» приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Місіяж О.А. був вчинений виконавчий напис про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь нового кредитора ТОВ «Арагон» грошових коштів у розмірі 1 602 422 грн і 19.12.2019 року відкрито виконавче провадження по його виконанню, винесена постанова про арешт коштів ОСОБА_1

17.01.2020 року ТОВ «ФК «Арагон» також відступив право вимоги за договором купівлі-продажу заставної у повному об`ємі ТОВ «ФК «Сіті Голд» на суму ,що на цю дату складає 1 661 551,5 грн і складається з 1 100 000 основної заборгованості і 561 551,50 грн пені. (а.с.101-105 т.1)

24.12.2020 року ТОВ «ФК «Фактор Груп» та ТОВ «ВВС» уклали додаткову угоду №1 до договору поруки №27/07-п від 27.07.2018 р. ,якою з 24.12.2020 року змінили п.5.1 договору ,зазначивши, що договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 27.07.2025 року(т.1 а.с.19)

16.02.2021 року ТОВ «ВВС» знову перерахувало товариству « ФК «Фактор Груп » в погашення зобов`язань ОСОБА_1 за договором купівлі- продажу заставної грошові кошти 1 994 108 грн (т.1 а.с.20) При цьому матеріалами справи не підтверджено отримання перед цим позивачем ТОВ «ВВС» від ТОВ «ФК «Фактор Груп» повідомлення з доведенням факту недотримання ОСОБА_1 вимог основного договору та існування зобов`язань останнього на вказану суму.

Таким чином , на цю дату ,незважаючи на відчуження права вимоги ще 18.10.2019 року і 12.12.2019 року товариству «Арагон», ТОВ « ФК «Фактор Груп » отримало на виконання зобов`язань ОСОБА_1 від ТОВ « ВВС» - 2 594 108 грн. а від обох поручителів ОСОБА_1 - 4 114 108 грн.

02.03.2021 р. між ТОВ «ВВС» та ТОВ «Т Капітал» укладено Договір поруки № 02/03.2021, відповідно до якого ТОВ «Т Капітал» зобов`язався перед ТОВ «ВВС», як особою, яка отримала право вимоги, у випадку невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу заставної АА000097 від 03.12.2014 року, відповідати як солідарний боржник в однаковому обсязі з ОСОБА_1 шляхом погашення заборгованості за основним договором в повному обсязі або в частинах.

Згідно з частинами першою, другою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання договорів порук), порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов`язання і якщо кредитором у вказаний строк вимоги заявлено не було, то надана поручителем порука припиняється в силу закону При цьому встановлений у ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк є преклюзивним , тобто поновленню зупиненню чи перериванню не підлягає не підлягає, а його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.До такого висновку щодо застосування вказаної норми дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі

№ 2-1169/11 . Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.

Відповідно до пункту 5.1 договору поруки №27/07-п від 27.07.2018 строк дії договору визначений до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань (т. 1, а. с. 12-13).

У договорі купівлі-продажу заставної від 03 грудня 2014 року сторони визначили строк виконання ОСОБА_1 обов`язку зі сплати вартості заставної у повному обсязі у розмірі до 03 жовтня 2015 року. ОСОБА_1 у передбачені договором строки зазначений обов`язок не виконав.

Крім того, у договорі поруки №27/07-п не встановлено строк після закінчення якого вона припиняється, оскільки він згідно ч.1 ст.252 ЦК визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами ,а тому порука ТОВ «ВВС» припинилась ,бо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не міг пред`явити вимоги до поручителя ,так як на час укладання договору поруки від 27.07. 2018 року строк виконання основного зобов`язання за договором купівлі-продажу заставної від 03 грудня 2014 року уже сплив.

Вказані обставини припинення поруки ТОВ «ВВС» також підтверджено постановою Київського апеляційного суду від 14.04.2021 у справі №760/30848/19 ,якою у задоволенні вимог іншого поручителя - ОСОБА_2 про стягнення коштів з ОСОБА_1 і ТОВ «ВВС» відмовлено через встановлення обставин припинення обох порук за зобов`язанням ОСОБА_1 ,що в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню .

В зв`язку з викладеним , колегія не може прийняти в якості належного і достовірного доказу дії поруки ТОВ «ВВС» до 27.07.2025 року , укладену позивачем з ТОВ « ФК «Фактор Груп » додаткову угоду №1 від 24.12.2020 року до договору поруки №27/07-п ,оскільки на час укладення цієї додаткової угоди порука вже припинила свою дію в силу закону ,а тому вказана додаткова угода не може змінювати умови договору і поновлювати строк поруки, що припинила свою дію.

Крім того, позивач не надав доказів того, що на час укладення 24.12.2020 додаткової угоди « ФК «Фактор Груп »,яке відчужило своє право вимоги ТОВ «Арагон» , все ще залишалось кредитором і мало право на укладення змін до договору поруки.

Також суд не може прийняти в якості аргументу визнання боржником ОСОБА_1 вимог позивача через ніби - то часткове перерахування ним коштів позивачу, оскільки відповідач таке перерахування заперечує ,вказуючи на те, що незначність суми дає можливість вчиняти перерахування будь-якою особою без ідентифікації платника. Крім того, як встановлено, до ТОВ «ВВС» не перейшли права кредитора у зобов`язанні,де ОСОБА_1 є боржником, а тому здійснення вказаного платежу ОСОБА_1 на користь позивача не впливає на зміст та об`єм зобов`язань, які мав ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу заставної від 03 грудня 2014 року на момент здійснення такого платежу.

Так як на час перерахування ТОВ «ВВС» коштів товариству « ФК «Фактор Груп » 16.02.2021 року в сумі 1 994 108 грн порука вже була припинена в силу закону , то таке перерахування їх позивачем не можна розцінювати, як виконання ним ,як поручителем зобов`язань боржника ОСОБА_1 ,передбачених п.п.1.1,3.3 і перехід до позивача згідно ст.514,556 ЦК України всіх прав кредитора за основним договором в розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

В зв`язку з викладеним не заслуговують на увагу в розрізі вимог позивача і доводи апеляційної скарги про неврахування судом того, що зобов`язання ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу заставної не виконано і продовжує існувати .

Так як позивач не довів набуття ним внаслідок перерахування за припиненою порукою коштів « ФК «Фактор Груп » прав кредитора у зобов`язанні боржника, у нього відсутні правові підстави вимагати від останнього виконання зобов`язання на свою користь у розмірі позовних вимог ,а тому позивачу необхідно відмовити у позові в зв`язку з недоведеністю і необгрунтованістю позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги в частині неналежного мотивування судом свого висновку про відмову у позові хоча і заслуговують на увагу , проте враховуючи ,що суд не відмовляв у позові з підстав пропуску строку позовної давності ,а порушення судом процесуальної норми не привело до постановлення неправильного рішення ,колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення відсутні ,а рішення суду в зв`язку з неналежним мотивуванням підлягає зміні апеляційним судом шляхом викладення мотивувальної частини рішення у тексті цієї постанови.

Щодо доводів апеляційної скарги про ухвалення судом рішення у відсутність представника позивача ,то колегія суддів вважає, що вони не привели до порушення прав позивача, так як його представник брав участь в судових засіданнях по справі і не був позбавлений можливості надавати докази і обгрунтовувати позов .Крім того, вони спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається ,що про день ,час і місце судового засідання ,призначеного на день ухвалення рішення , представник позивача - адвокат Овсій Д.Ю. був повідомлений 14.06.2022 року судовою повісткою у вигляді документа у електронному вигляді, що був доставлений о 14 год. 57 хв. на його офіційно зареєстровану електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .( т.1 а.с.206)

Також необгрунтованими є доводи про те, що суд порушив процесуальні норми і при ухваленні рішення не проводив судові дебати, оскільки спростовується технічним записом судового засідання у день ухвалення рішення , з якого вбачається проведення судом при розгляді справи судових дебатів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є ,зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.376,382-384 ЦПК України ,апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» задовольнити частково.

Рішення Гайсинського районного суду від 10.08.2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення у тексті цієї постанови .В решті - рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді: Голота Л.О.

Оніщук В.В.