РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей з актового запису, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в жовтні 2020 р. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.01.2021 року просить:

-виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №1741 від 25.04.2020 про народження ОСОБА_3 , зробленого Солом`янським районним у м. Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

-зобов`язати Солом`янський районний у м. Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 , видати нове свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2019 року. Наразі сторони проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинено.

За два місяці до реєстрації шлюбу у відповідачки ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При реєстрації народження дитини позивач був записаний її батьком, однак із результатів дослідження №25990 аналізу ДНК на батьківство, ОСОБА_1 дізнався, що не є батьком хлопчика.

Зазначає, що у період з 26.06.2018 року по 21.11.2019 року перебував на військовій службі в зоні АТО/ООС. Відповідачка ввела позивача в оману періодом своєї вагітності.

За викладених обставин, вважає, що актовий запис про народження дитини, в якому ОСОБА_1 записаний батьком ОСОБА_3 не відповідає дійсності та підлягає виключенню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.10.2020 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

10.11.2020 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року призначено у справі судово-медичну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК.

14.09.2022 року від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов висновок експерта №103-56-2022 від 08.09.2022 року.

Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 28.11.2022 року закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Представник третьої особи Солом`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позиваач, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьком якого записаний ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим 29 серпня 2020 року Солом`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) серії НОМЕР_1 , актовий запис №1741.

26 червня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим 29 серпня 2020 року Солом`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) серії НОМЕР_2 , актовий запис №1099. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_6 ».

За інформацією з військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого 18 липня 2018 року, ОСОБА_1 з 26 червня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 проходив військову службу.

Згідно виписки про новонародженого від ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 народила дитину на 38 тижні вагітності.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог стверджував, що не є фактичним (біологічним) батьком дитини, оскільки позивач був введений в оману відповідачкою щодо строку її вагітності та моменту зачаття.

Відповідно до висновку експерта №103-56-2022 від 08.09.2022 року, наданого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи на підставі ухвали суду від 05.05.2021 р., молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , народженого ОСОБА_2 виключається.

Будь яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експертів, сторонами надано не було, а тому суд вважає їх правильними та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи, поясненням сторін і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у справах щодо оспорювання батьківства.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їхприйняття чи відхилення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Відповідно до висновку експерта №103-56-2022 від 08.09.2022 року, наданого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи на підставі ухвали суду від 05.05.2021 р., молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , народженого ОСОБА_2 виключається.

Європейський суд з прав людини вказує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами у їх сукупності довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 122, 133, 136 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 259, 263-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей з актового запису задовольнити.

Виключити з актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №1741, складеного 25 квітня 2019 року Солом`янським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відомості про батька дитини « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Київ, громадянина України».

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір