УХВАЛА

Справа № 564/387/23

06 березня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Зберун К.Ф.

представника скаржника-адвоката Оніщука С.П.

державного виконавця Петрової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - адвокатата Оніщука Святослава Петровича на дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової Вікторії Олександрівни,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_1 , - адвокатат Оніщук С.П.. звернувся до суду з скаргою на дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової В.О.. В якій просить суд, скасувати постанову заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової В.О. від 01.02.2023 року про відкриття виконавчого провадження №70904215 про стягнення виконавчого збору у розмірі 1263,47 грн. на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №66352312, виданої 03.10.2022 року.

В обгрунтування скарги зазначає, що з вищевказаною постановою боржник ОСОБА_1 не погоджується оскільки, боржнику не відомі обставини ухвалення 03.10.2022 року державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору №66352312 в порушення вимог законодавства примірнику такої постанови як і інших постанов про повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №66352312, якщо такі приймались Костопільським відділом ДВС, безпідставно також не отримував. Про постанову державного виконавця від 03.10.2022 р. ОСОБА_1 дізнався 06.02.2023 року, отримавши рекомендований лист.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокатат Оніщук С.П. в судовому засіданні скаргу підртмав у повному обсязі.

Заступник начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петрова В.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, покликаючись на письмові заперечення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петровою В.О. постановою від 31.01.2023 року ВП№ 66352312 згідно заяви ПАТ АБ Укргазбанк №50308/8/2023 від 06.01.2023 року виконавчий документ повернуто стягувачу. Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виведено в окреме провадження.

Вказану постанову направлено стягувачу ПАТ АБ Укргазбанк, що піддтверджуєтьмя фіксальним чеком АТ Укрпошта від 20.02.2023 року.

01.02.2023 року заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петровою В.О. винесено постанову ВП №70904215 про стягнення виконавчого збору №66352312 виданого 03.10.2022р.

Вказану постанову направлено боржнику ОСОБА_1 , що піддтверджуєтьмя фіксальним чеком АТ Укрпошта від 20.02.2023 року.

Скаржник вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для вчинення дій щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 01.02.2023 у розмірі 126315,47 грн. у зв`язку із чим вказана постанова, на його переконання підлягає скасуванню як протиправна.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (надалі - Закон № 1403-VIII) визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII (в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За приписами ч. 4 ст. 27 Закону №1403-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що державний виконавець зобов`язаний одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження також прийняти постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

При цьому, виконавчий збір не підлягає стягненню у разі, якщо рішення було виконано боржником саме до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з аналізу положень ст.ст. 26, 27 Закону № 1404-VIII, суд доходить до висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується виключно з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2023 року заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петровою В.О. в рамках виконавчого провадження № 66352312 виданого 03.10.2022 року, яке було завершено 31.01.2023 року, прийнято постанову про стягнення виконавчого збору.

Вказані дії державного виконавця в повній мірі узгоджується з приписами ч. 4 ст. 27 Закону №1403-VIII (в редакції чинній на час вчинення відповідних дій).

У зв`язку із чим вимоги скаржника в частині визнання протиправними дії заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової В.О. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 01.02.2023 в рамках виконавчого провадження №66352312 задоволенню не підлягають.

Відповідно не підлягає до задоволення вимога скаржника про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №70904215 від 01.02.2023 року в рамках виконавчого провадження № 66352312 яка є похідною вимогою від попередньої.

Водночас, суд звертає увагу сторін на те, що в силу вимог ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачеві за його заявою (п.1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII) та при умові, що виконавчий збір не стягнуто - державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані вимоги ст. 40 Закону № 1404-VIII в повній мірі кореспондуються з положеннями п. 8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), відповідно до якого - у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2023 заступником начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петровою В.О. в рамках виконавчого провадження № 66352312 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачові на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, що постанову про стягнення виконавчого збору винести в окреме виконавче провадження.

За таких обставин, враховуючи виконавче провадження №66352312 було завершене 31.01.2023 року та виконавчий документ направлено стягувачу. Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження №70904215 та 01.02.2023 року відкрито виконавче провадження №70904215, тобто постанова про відкриття виконавчого провадження винесена в термін відповідно до ЗУ Про виконавче провадження.

Скаржник зазначає, що дізнався про постанову про стягнення виконавчого збору №.02.2023 року, і саме після цього ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, однак при відкритті виконавчого провадження №70904215 боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до виконавчого провадження, таким чином він мав можливість ознайомлюватись з матеріалами виконавчого провадження з моменту відкриття виконвчого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити

Керуючись ст.ст. 4, 15, 19, 23, 42, 60, 64, 76, 81, 447- 449 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України,суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволення скарги представника скаржника ОСОБА_1 - адвокатата Оніщука Святослава Петровича на дії та рішення заступника начальника Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Петрової Вікторії Олександрівни.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяП. В. Олійник