ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2864/22
Провадження № 2/210/188/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 січня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання: Тихоненко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 21.11.2018 року зроблений відповідний актовий запис №265. Згідно судового наказу від 02.05.2019 року №210/991/19 винесеного Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.02.2019 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти на утримання спільної дитини не в повному обсязі та має заборгованість. Станом на 02.09.2022 року за період з вересня 2019 року - по листопад 2021 року нарахована заборгованість по аліментам у сумі 47304,22 грн..

Крім того, згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2022 р. по справі №210/6710/21 з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Починаючи стягнення з 17.11.2021 року по 16.11.2022 року Відповідач з сином жодного разу не зустрічався та не спілкувався, розвитком та здоров`ям сина не цікавився, дитячий садок жодного разу не відвідував, з вихователями та лікарями з приводу сина не спілкувавсяі не знайомий, періодично ухилявся від сплати аліментів.

Дитина проживає разом з Позивачем, перебуває на її утриманні. На утримання дитини | Позивач постійно несе витрати на предмети побуту, памперси, ліки, одяг, взуття, іграшки та продукти харчування та інше. Крім того, народжена у шлюбі дитина систематично потребує медичної допомоги. Дотримуючись рекомендацій лікарів, Позивач оплачує медичні препарати, що необхідні для підтримання стану здоров`я дитини.

Відповідач участі у вихованні та додаткових витратах, після народження спільного сина, ніколи не брав, а дитина через стан свого здоров`я має потребу у домашньому догляді Позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Всього сума додаткових витрат на утримання дитини складає: 8562239 грн. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 42811.20 грн.

Аргументи учасників справи

Позивачем подано клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місце проживання (перебування).

Крім того, відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначено, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Просить суд звернути на ті факти, що до матеріалів позовної заяви додано купу чеків з аптек, які по-перше, охоплюють лікувальні препарати для різних вікових категорій, частина є суто жіноча, частина препаратів не може бути призначена дитині до досягнення певного віку, через особливості впливу на дитину та стадії розвитку. У відповідності до норми, дитина з інвалідністю має певні призначення лікування, у вигляді призначення лікаря та індивідуальної картки реабілітації, жодного документу з призначенням до матеріалів справ не додано, таким чином невідомо, чи потребувала даних препаратів дитина, чи використовувалися вони при лікуванні. Стосовно зазначеного в позові, що він не сплачує аліменти та має заборгованість в розмірі більш ніж 47 тисяч, то це не відповідає дійсності, так як він сплачує декілька видів аліментів, за чотирма виконавчими листами, і у відповідності до помилки відділу ДВС на користь двох осіб стягувалися аліменти, на користь ОСОБА_1 більше року аліменти не стягувалися, щодо неправомірних та помилкових дій ДВС було подано позовну заяву. Всі документи,підтверджуючі понесені втрати на вакцину та відпочинок, зазначені в витратах, що підлягають стягненню надані Позивачем до позову у вигляді додатків. Загальна сума, яка на мою думку, підлягає стягненню з нього складає 2907 грн. 00 коп. Тому, просив задовольнити позовні вимоги частково, а також застосувати строки позовної давності.

Позивачем в свою чергу подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що у зв`язку з хворобою дитини, вона несе додаткові витрати на її лікування, що підтверджено товарними чеками з аптек за придбані лікарські засоби, які було долучено до позовної заяви. Крім того, оскільки спільний з відповідачем син - ОСОБА_3 , має певні проблеми зі здоров`ям, він практично не відвідує дитячий садочок, що підтверджено довідкою виданою відповідним закладом. Слід зауважити, що всі наведені витрати є фактично витрачені мною та підтверджені належними доказами, які долучено до позовної заяви. Відповідно довідки Металургійного відділу ДВС слідує, що розмір аліментів, який має сплачувати ОСОБА_2 є значно нижчий, а ніж вона витрачає на потреби дитини для належного його виховання та розвитку.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - Позивач) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі - Відповідач) було укладено шлюб 16.06.2018 року Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 251, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17.05.2021 р. по справі №210/1420/21 шлюб розірвано (а.с.7-9).

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 21.11.2018 року зроблений відповідний актовий запис №265, відповідно до копії свідоцтва НОМЕР_2 (а.с.7).

Згідно судового наказу від 02.05.2019 року №210/991/19 винесеного Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.02.2019 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Судовий наказ від 02.05.2019 року №210/991/19 пред`явленого до примусового виконання до Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.15).

Крім того, згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2020 р. по справі №210/5158/19 з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2019 року по 16.11.2021 року до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.11).

Виконавчий лист по справі №210/5158/19 пред`явлений до примусового виконання до Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.16).

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю.

Згідно довідки №190 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 КМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку з 26.10.2021 року та потребує домашнього догляду (а.с.19).

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положення ч.1, ч. 2 статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 21.11.2018 року зроблений відповідний актовий запис №265, відповідно до копії свідоцтва НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Судом встановлено, згідно судового наказу від 02.05.2019 року №210/991/19 винесеного Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.02.2019 р. до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ від 02.05.2019 року №210/991/19 пред`явленого до примусового виконання до Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Крім того, згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2020 р. по справі №210/5158/19 з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2019 року по 16.11.2021 року до досягнення дитиною трирічного віку.

Так, виконавчий лист по справі №210/5158/19 пред`явлений до примусового виконання до Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Позивач в частині стягнення з відповідача суми грошових коштів в розмірі 42811,20 грн., що складає 50% витрачених позивачем коштів на дитину, надає наступні докази: копія квитанцій за придбання ліків за період з 17.05.2019р.- по 04.08.2022р.; копія квитанцій за придбання вакцин за період з 16.04.2019 р. - по 11.02.2021 р.; копія квитанцій за придбання засобів гігієни за період з 24.01.2019 року по 28.01.2022 року, копія квитанцій за придбання дитячого харчування за період з 04.02.2019 р.- по 25.10.2019 року, копія квитанцій за придання іграшок за період з 22.02.2019р.- по 26.06.2022року, копія квитанцій за придбання одягу, взуття та інших дитячих аксесуарів за період з 12.08.2020р.-по 06.08.2022року, копія квитанцій за придання дитячих меблів та предметів для розвитку здібностей дитини; за період з 13.02.2019р. - по 12.08.2021 року, копія квитанцій за сплату до фонду дошкільного закладу та оплата за харчування за період з 25.03.2021 р. - по 08.11.2021 року, копія квитанцій за витрати на оздоровлення дитини за період з 19.08.2021 р. по 12.08.2022 року, копія квитанцій за витрати на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.20-136).

Зокрема до розрахунку суми додаткових витрат на дитину входить: придбання ліків за період з 17.05.2019 р.- по 04.08.2022 року, що становить: 19042,16 гривень, придбання вакцин за період з 16.04.2019 р. - по 11.02.2021 року, що становить: 4104,20 грн., придбання засобів гігієни за період з 24.01.2019 р. - по 28.01.2022 року, що становить 13826,03 гривень, придбання дитячого харчування за період з 04.02.2019 р.- по 25.10.2019 року, що становить: 1240,71 гривень, придбання іграшок за період з 22.02.2019 р.- по 26.06.2022 року, що становить: 9825. гривень, придбанні одягу, взуття та інших дитячих аксесуарів за період з 12.08.2020 р.- по

06.08.2022 року, що становить: 7921,46 грн., придбання дитячих меблів та предметів для розвитку здібностей дитини: за період з 13.02.2019 р. - по 12.08.2021 року, що становить: 17167,00 грн., оплата до фонду дошкільного закладу та оплата за харчування за період з

25.03.2021 р.- по 08.11.2021 року, що становить : 3230,23 грн., витрати на оздоровлення дитини за період з 19.08.2021 р. - по 12.08.2022 року, що становить 8158,00 гривень, витрати на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон складає: 1108,7 грн.

Всього сума додаткових витрат на утримання дитини складає: 85622,39 грн. Позивач просить стягнути із відповідача половину вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 42811.20 грн.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо)

Відповідно до ч.2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

За роз`ясненнями, які містяться в п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати за придбання засобів гігієни, за придбання дитячого харчування, іграшок, одягу, взуття та інших дитячих аксесуарів дитячих меблів та предметів, за сплату до фонду дошкільного закладу та оплата за харчування та за витрати на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон .

Суд вважає, що зазначені витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, так як не були викликані особливими обставинами. Позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини, та зумовлені негативними або ж позитивними фактами.

Зокрема, частина грошових коштів, що складає предмет спору, а саме: за придбання ліків за період з 17.05.2019 р.- по 04.08.2022 року, що становить: 19042,16 гривень, придбання вакцин за період з 16.04.2019 р. - по 11.02.2021 року, що становить 4104,20 гривень, витрати на оздоровлення дитини за період з 19.08.2021 р. - по 12.08.2022 року, що становить 8158,00 гривень, підтверджена наданими позивачем доказами та визнається судом як додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами.

Так як, згідно довідки №190 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 КМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку з 26.10.2021 року та потребує домашнього догляду. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , останній має діагноз: атонічний дерматит та алергічний риніт, рекомендовано лікування у лікаря дерматолога та алерголога при загостренні процесу.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми грошових коштів додаткових витрат на дитину за придбання ліків в розмірі 19042,16 гривень, за придбання вакцин в розмірі 4104,20 гривень, витрати на оздоровлення дитини в розмірі 8158,00, та в цілому становить 31304,36 грн., оскільки зазначена сума грошових коштів, що складає предмет спору, підтверджена наданими позивачем доказами як витрати на дитину, що викликані особливими обставинами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, за вимогами ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 133,137, 141, 259, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст. 180,196 Сімейного Кодексу України, ст. 5, 549 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 31 304,36 гривень (тридцять одна тисяча триста чотири гривні тридцять шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний тест рішення складено 19 січня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , (АДРЕСА_1 );

-відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , (АДРЕСА_1 ).

Суддя: О. В. Чайкіна