Справа № 541/113/23
Номер провадження 2/541/222/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміни способу стягнення аліментів,

установив:

12 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем, ОСОБА_2 , мають спільного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачкою. 12 листопада 2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області у справі № 2-1353/2008 прийнято рішення про стягнення аліментів із відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини цього віку, починаючи із 28 жовтня 2008 року і до повноліття дитини. В подальшому рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 серпня 2018 року на підставі позову ОСОБА_1 змінено спосіб стягнення аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розміром 930,00 гривень щомісяця з набранням даним рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття, однак не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України.

На даний час обставини змінились, відповідач являється військовослужбовцем, отримує щомісячне грошове утримання, а тому може сплачувати аліменти на утримання сина у частці від заробітку, а не у твердій грошовій сумі 930 грн., яка на даний час являється меншою ніж мінімальний розмір аліментів, який визначений положенням Сімейного кодексу України.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено проведення спрощеного судового розгляду із викликом сторін в судове засідання (а.с.15).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала клопотання, в якому позовні вимоги підтримала та прохала розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем його реєстрації та розміщення оголошення на офіційному сайті Миргородського міськрайонного суду Полтавської області. Відзив на адресу суду не направив.

Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено про проведення заочного розгляду справи.

Вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у офіційному зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2009 року по 05 жовтня 2016 року, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

12 листопада 2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області у справі № 2-1353/2008 прийнято рішення про стягнення аліментів із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини цього віку, починаючи із 28 жовтня 2008 року і до повноліття дитини. В подальшому рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 серпня 2018 року на підставі позову ОСОБА_1 змінено спосіб стягнення аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі розміром 930,00 гривень щомісяця.

Майновий стан відповідача покращився, у зв`язку з проходженням служби в Збройних силах України. В той же час тверда грошова сума 930 грн. на даний час не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Так, частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно зі статтею 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також необхідно зауважити, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня - 2833 гривень.

Отже відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Відповідач ОСОБА_2 є здоровим, працездатним, офіційно працевлаштований та отримує стабільний заробіток у вигляді грошового утримання військовослужбовця, даних про утримання інших осіб суду не представлено, при цьому, позивач, має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

З урахуванням вище викладеного, суд вважаю, що можливо змінити спосіб та розмір стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 930 грн.( однак не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством ) до 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, а рішенням суду позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому судові витрати в розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 84, 180-197 СК України, ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141; 258; 264; 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 серпня 2018 року по справі № 541/1323/18 на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми 930 грн., на аліменти в розмірі частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити з дня набрання рішенням законної сили стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у твердій грошовій сумі 930 грн. призначених у відповідності до рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 серпня 2018 року по справі № 541/1323/18.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати: судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення.

Відповідач, у разі незгоди з прийнятим рішенням, має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 06 березня 2023 року.

Суддя О. А. Городівський