Справа №293/85/23
Провадження № 2/293/157/2023
УХВАЛА

19 січня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила скасувати рішення Черняхівської селищної ради Житомирської області від 26.12.2012 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326 та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.

Разом з позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій на період розгляду справи в суді просить накласти заборону відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326, а також облаштовувати навколо неї паркан.

Позивач зазначає, що даний вид забезпечення позову необхідний для того, щоб відповідач не зміг протягом розгляду справи змінити власника даної земельної ділянки чи її конфігурацію, оскільки між ними існує спір щодо меж земельних ділянок позивача та відповідача. Вважає, що даний вид забезпечення позову буде відповідати інтересам учасників справи та забезпечить належний їх захист. Незабезпечення позову утруднить виконання майбутнього рішення суду. Накладення заборони відповідачу вчиняти будь-які дії не буде суперечити її інтересам та не завдасть їй матеріальної чи моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду, крім випадків, передбачених частино п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що між сторонами виник спір з приводу меж земельних ділянок позивача та відповідача, внаслідок чого позивач просить скасувати рішення Черняхівської селищної ради Житомирської області від 26.12.2012 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326 та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти заборону відповідачу на вчинення будь-яких дій щодо відчуження його земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а також облаштовувати навколо неї паркан.

Суд звертає увагу позивача, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 у справі № 490/3925/19 вказав, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 у справі № 361/6799/14-ц зазначив, що суди повинні звертати увагу на те, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні:

належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі;

зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду;

підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Крім цього, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено наявність обставин, які б могли свідчити про дійсну (реальну), а не ілюзорну можливість вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а викладені в заяві доводи є лише непідтвердженими припущеннями заявника щодо можливого відчудження земельної ділянки. Позивач також не зазначає дій відповідача спрямованих на підготовку до будівництва чи будівництво паркану, заливка фундаменту, тощо.

Тобто всупереч вимогам ст.ст. 12, 81, ч. 1 ст. 151 ЦПК України в клопотанні про забезпечення позову не наведено доказів стосовно того, що невжиття в даному випадку визначених заявником заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин суд не вбачає наявності фактичних та правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №293/85/23.

Керуючись статтями 149-153, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, шляхом накладення заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0,1015 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0326, а також облаштування навколо неї паркану - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО