Справа № 205/5308/22
(2/199/616/23)
РІШЕННЯ

іменем України

19.01.2023

м. Дніпро

справа №205/5308/22

провадження № 2/199/616/23

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування

учасники справи:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України

відповідач ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування.

В обґрунтування позову посилаючись на те, що 23.01.2020 в м. Дніпро, відповідач, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 FАВ, допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ «СКЕЛЯ-БУД».

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2020 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на день ДТП застрахована не була.

У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено власнику автомобіля марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , страхове відшкодування у розмірі 40 828,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2543521 від 22.10.2020 та №1477452 від 08.04.2020.

Таким чином, до позивача, відповідно до чинного законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 40 828,32 грн., а також судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся судом про наявність цивільної справи, стороною, якої він є, своїм правом надання відзиву на позов останній не скористався.

Так, при отриманні позовної заяви, Ленінським районним судом м. Дніпропетровська здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

На даний запит було надано відповідь у якій зазначено, що ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Будь-яких інших даних щодо місця знаходження відповідача у розпорядженні суду не має.

Заяв про зміну місця проживання, відповідач суду не надавав.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї), особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення.

Таким чином, судом вичерпані всі можливості щодо направлення та повідомлення відповідача про розгляд справи, а тому суд вважає його таким, що повідомлений про наявність справи у відношенні нього належним чином.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.01.2020 в м. Дніпро, відповідач, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 FАВ, допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ «СКЕЛЯ-БУД».

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2020 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи.

Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

На час ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних звіту №2301201 вартість збитків, завданих власнику пошкодженням автомобіля марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 39 320,12 грн.

Власнику автомобіля марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , ТОВ «СКЕЛЯ-БУД», виплачено страхове відшкодування відповідно до платіжного доручення №2543521 від 22.10.2020 та №1477452 від 08.04.2020 в розмірі 40 828,32 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року № 6-2806цс16.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу.

Крім того, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, яка покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано.

Правове значення для відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, за даних обставин, має беззаперечний факт виплати МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування.

За таких обставин, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 40 828 грн. 32 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 40 828 (сорок тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 32 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 19 січня 2023 року.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження Русанівський бульвар,8, м. Київ, 02154.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП за інформацією Міністерства доходів та зборів - відсутній, місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець