Справа № 510/1369/22
Провадження № 2/510/469/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія акту прийому-передання майна за договором дарування від 23.02.2022р.; копія договору дарування від 23.02.2022р.; копія виписки з погосподарської книги №11 виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про належність домоволодіння ОСОБА_5 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія заповіту ОСОБА_5 від 11.12.1990р., складеного на ім`я ОСОБА_3 ; копія договору купівлі-продажу від 13.05.1989р.; копія домової книги; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_3 із ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про народження позивача; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 09.03.2023р. (спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.03.2023р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , діючий через представника адвоката Златі Н.С., звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначивши, що 23.02.2022 р. між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 була досягнута домовленість про дарування належного їм житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 . 23.02.2022р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач прийняв у дар, а відповідачі передали безоплатно об`єкт дарування житловий будинок із надвірними та господарськими спорудами, документи на нього (які були в них в наявності). У майбутньому відповідачі пообіцяли позивачу засвідчити договір дарування нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивач розпорядився щодо догляду за придбаним житловим будинком, зробив там ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідачів, однак, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від посвідчення договору ухиляються, на прохання позивача про зустріч не реагують, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідач ОСОБА_3 пояснив, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору дарування (23.02.2022р.) він, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не рахувалися зареєстрованими власниками майна, житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , на підставі даних погосподарської книги №11 виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області належить ОСОБА_5 (тещі ОСОБА_3 та матері ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ). За життя ОСОБА_5 розпорядилась належним їй майном, 11.12.1990р. склала заповіт на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після смерті ОСОБА_5 у передбачений законом строк жодний із спадкоємців не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Згідно відповіді завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 09.03.2023р. - спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не відкривалась, однак в порядку ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. (який діяв на той час) відповідач ОСОБА_3 (як спадкоємець за заповітом) та відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (як спадкоємиці першої черги за законом) прийняли її всі разом, не заперечуючи щодо варіанту спільного розподілу спадщини між ними. Таким чином, відповідачі спадщину належним чином не оформили, але вона є належною їм з підстав ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на житловий будинок на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутні належні правовстановлюючі документи на житловий будинок, оформлені на ім`я відповідачів.

Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про дарування житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , він не знав і не міг знати про те, що відповідачі не мали права на відчуження нерухомості у зв`язку із тим, що вони не зареєстрували належне їм право власності на нерухомість у встановленому законом порядку. Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачем права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем.

Як вже зазначалося вище, між позивачем та відповідачами була досягнута домовленість про дарування нерухомості, згідно якої відповідачі подарували, а позивач прийняв у дарунок житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . 23.02.2022р. позивач прийняв нерухомість, а відповідачі передали позивачу сам житловий будинок та документи на нього (які були в наявності). Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо будинку та встановленні права на нерухомість у позивача як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість за позивачем, як добросовісним набувачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, ст. 120 Земельного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1

що належав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (але рахується оформленим за ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ) .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК