У Х В А Л А

про забезпечення доказів

справа №285/1003/23

провадження у справі № 2-з/0285/9/23

13.02.2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючої судді Літвин О. О. та секретаря судового засідання Клечковської М. М., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову,

по цивільній справі №285/1003/23

за її позовом

до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 13.02.2022 звернулася до суду з заявою, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України учасники справи про розгляд заяви не повідомлялись.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, належне відповідачу.

Подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам, встановленим ст.151 ЦПК України, до заяви долучена квитанція про сплату судового збору.

Зазначені заходи забезпечення позову не порушуватимуть принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не можуть завдати збитки відповідачу та не носять дискримінаційного характеру по відношенню до нього, є співмірними з розміром заявлених позовних вимог та необхідними до набрання законної сили рішенням у вказаній справі.

Також не встановлено підстав для зустрічного забезпечення.

Отже, суд, порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) із тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (майно може бути відчужене), з урахуванням законного інтересу, за захистом якого заявниця звернулася до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, вважає, що вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачкою Чаплінською вимогами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

При цьому суд зазначає, що обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відтак, заява підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 149-153, 260-261 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ,

із забороною іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання.

Головуюча суддя О. О. Літвин