Справа № 357/4318/22
Провадження № 2-др/357/10/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, про встановлення факту родинних відносин.

Рішенням суду ухвалено встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11 січня 2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно з яким остання просить суд внести зміни до акту про народження ОСОБА_3 , актовий запис № 83 від 12 листопада 2019 року, де в графі батько зазначити ОСОБА_2 .

Заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтована тим, що органи РАГС відмовляються внести зміни до актового запису про народження у зв`язку з тим, що відповідна вказівка на це не зазначена в рішенні суду. За таких обстави, заявниця просить суд ухвалити додаткове рішення відповдіно до пункту 2 частини першої статті 270 ЦПК України, так як суд при вирішенні справи не зазначив дії, що треба виконати.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення судом постановлено здійснювати у письмовому провадженні без виклику учасників справи в судове засіданні.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

При вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної повної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази в давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової вимоги, присудженої до стягнення або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справи встановлені цим розділом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», - додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Приймаючи до уваги те, що судом розглянуто основну заяву ОСОБА_1 , резолютивна частина якої не містила прохання щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, відділ ДПАЦС не було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи, суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, тому за даною заявою необхідно постановити ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Крім цього суд зазначає про те, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану є підставою для одержання документів, що видаються цими органами. Письмової відмови органів ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження дитини на підставі судового рішення, як і самої копії вказаного актового запису, заявницею до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 260, 270, 293-294, 315-319, 353-354 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або а разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Бебешко