Справа № 752/3552/22
Провадження № 2/752/2108/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2023 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідань Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2 та просить стигнути із відповідача грошову суму у розмірі 2600 грн., як різницю між розміром завданої майнової шкоди та сумою сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначив, що 27 липня 2021року по вул.Генерала Доватора, 10, у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобілів «Hundai Sonata» д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (відповідача), та автомобіля «Toyota Согоіа», д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував позивач. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2021 року ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП визнаний винним у скоєнні ДТП, що сталася 27.07.2021року по вул. Генерала Доватора, 10. Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено автомобіль позивача і завдана шкода становить 16 102,35 грн. 13 502,35 грн. позивачу відшкодовано страховою компанією «Еталон». Відшкодовувати різницю між розміром заподіяної шкоди та сумою відшкодованої страховою компанією, що становить 2600 грн., відповідач добровільно відмовляється, а тому позивач змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 29 квітня 2022 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в цивільній справі без повідомлення сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_2 27 липня 2021 року о 15 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , в місті Києві на вул. Доватора Генерала, 10, рухаючись заднім ходом був неуважним та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив вимоги п. 2.36, 10.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2021р. у справі №752/19339/21, за якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

28 липня 2021 року позивач звернувся до страховика ПрАТ СК «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування.

За твердження позивача, страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 13 502,35 грн., однак доказів зазначеного до матеріалів справи не долучено. Поряд із цим, матеріалами справи також не підтверджений розмір, завданої позивачу майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків (майнової шкоди), в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що майнова шкода виражається у формі збитків. У свою чергу збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Натомість наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, підлягають доказуванню на загальних підставах та відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивачем не підтверджений розмір спричиненої матеріальної шкоди, в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Згідно положеньст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 20.01.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська