ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 674/696/21

Провадження № 22-ц/4820/613/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення майнової та моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області в складі судді Олійник А.О. від 12 січня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 31.01.2019 року о 14.10 год. на 91 км автодороги «Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «ВАЗ 21065», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, окрім того, пасажир автомобіля «Citroen Berlingo» ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.03.2019 року у вчиненні цієї ДТП визнано винним ОСОБА_2 .

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля «ВАЗ 21065» була застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», яке виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 14 357,75 грн.

Згідно з ремонтною калькуляцією розмір матеріального збитку з урахуванням зносу деталей, що замінюються, становить 27857,67 грн. за вирахуванням безумовної франшизи. Невідшкодованими залишились збитки в розмірі 13499,92 грн. різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням, а тому позивач вважав, що вказані збитки мають бути відшкодовані відповідачем.

При визначенні розміру відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід брати за основу ремонтну калькуляцію, використану ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», з яким ОСОБА_2 погодився та не оспорював у встановленому порядку.

Окрім цього позивач вказував, що через ДТП він переніс стрес, нервував та перебував у моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням його майна. Порушилися його життєві плани, активне громадське життя, пасажир автомобіля ОСОБА_4 , яка є цивільною дружиною позивача, отримала внаслідок ДТП тілесні ушкодження, а тому розмір завданої моральної шкоди у грошовому виразі позивач оцінив у 10000 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 13 499,92 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 13499,92 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а всього 15499,92 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1783,88 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати як необґрунтоване та відмовити в позові повністю. На думку апелянта, недоведеною є його вина у скоєнні ДТП та спричинення шкоди внаслідок цього позивачу, оскільки постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності фактично відсутня, зважаючи на недопустимість постанови про виправлення в ній описки щодо дати ДТП. Також вважає, що позивачем не доведено розмір завданої шкоди - на схемі ДТП відсутні дані про залишки транспортних засобів на дорозі, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність механічних пошкоджень автомобіля у обсязі, визначеному страховиком.

Як вбачається із протоколу огляду транспортного засобу від 28.02.2019 року, що складений аварійним комісаром ОСОБА_5 , автомобіль містив сліди відновлювального ремонту.

ОСОБА_1 не виконав обов`язків по збереженню пошкодженого автомобіля у стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, поки його не огляне призначений страховиком представник, що з урахуванням наданих доказів експлуатації транспортного засобу та матеріалів ДПТ, викликає сумнів в нанесенні механічних пошкоджень під час ДТП.

Подані докази ремонту належного позивачу транспортного засобу є недопустимими, а здійснення ремонту ФОП ОСОБА_6 не підтверджено, що свідчить про відсутність механічних ушкоджень, які встановлені актом огляду аварійного комісара

ОСОБА_7 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення змінити, задовольнити його позов повністю та відмовити у стягненні витрат на користь відповідача. Стягнення з відповідача завданої моральної шкоди лише на 20% від заявленої суми є надмірно заниженою.

Клопотання відповідача про стягнення понесених витрат на правничу допомогу йому не надсилалися і не вручалися представнику для ознайомлення, а в матеріалах справи наявні тільки квитанція та акт виконаних робіт, тому суд безпідставно стягнув з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

У відзиві ОСОБА_1 заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача. Ним не спростовано факт спричинення йому шкоди та її розмір, визначений у ремонтній калькуляції страховика.

Різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням коефіцієнту зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Витрати на правничу допомогу 4250 грн. є завищеними, а тому просив відмовити апелянту в їх стягненні.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2 , апеляцію іншої сторони просив відхилити.

Представник позивача підтримав його апеляційну скаргу, апеляційну скаргу іншої сторони просив залишити без задоволення.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що згідно постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.03.2019 року з урахуванням постанови Дунаєвецького районного суду від 16.04.2021 року про виправлення описки у справі № 680/164/19 ОСОБА_2 , 31.01.2019 року о 14.10 год. на 91 км автодороги «Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський» керував автомобілем «ВАЗ 21065», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована ПрАТ «СК «УНІКА» на умовах договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/2566299). Страхувальник ОСОБА_1 , страхова сума за шкоду, заподіяну майну 200000 грн., франшиза 1000 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21065», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на умовах договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/7953334). Страхувальник ОСОБА_2 , страхова сума за шкоду заподіяну майну 200000 грн., франшиза 1000 грн.

31.01.2019 року з повідомленням про ДТП, яка мала місце 31.01.2019 року, до страховика ПАТ «НАСК «Оранта» звернувся ОСОБА_2 20.02.2019 року з повідомлення про ДТП, яка мала місце 31.01.2019 року, до страховика ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся ОСОБА_8 , на підставі чого аварійним комісаром ОСОБА_9 28.02.2019 року був проведений огляд транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 .

05.03.2019 року ОСОБА_1 подав страховику ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до ремонтної калькуляції від 11.03.2019 року вартість ремонту автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 становить 27857,67 грн.

Згідно даних розрахунку страхового відшкодування від 01.04.2019 року розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту без врахування зносу деталей, що замінюється) визначається згідно з калькуляцією та становить 27857,67 грн., вартість деталей, що замінюється без урахування зносу 17857,03 грн., вартість деталей, що замінюються з урахуванням зносу - 5357,11 грн., вартість ремонтних робіт 8415 грн., вартість матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту - 1585,64 грн., франшиза - 1000 грн. Сума страхового відшкодування - 14357,75 грн.

Згідно страхового акту ПАТ «НАСК «Оранта» № ОЦВ-19-22-2929/1 від 02.04.2019 року вказана пригода є страховим випадком, на підставі умов договору підлягає сплаті страхове відшкодування у розмірі 14357,75 грн., які перераховані на розрахунковий рахунок ОСОБА_1

ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 14357,75 грн.

Згідно накладної № 1 від 31.01.2019 року ОСОБА_1 оплачено 390 грн. за заміну, монтаж та балансування колеса, латку, камеру.

За даними рахунку-замовлення № 24 від 22.04.2019 року виконавець ФОП ОСОБА_6 надав замовнику ОСОБА_1 послуги з технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів на суму 24966 грн., наявна відмітка «оплачено повністю 27.05.2019 року».

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, вартість його відновлювального ремонту становить 27857,67 грн. Страховиком виплачено позивачу страхове відшкодування відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу) у розмірі 14357,75 грн., тому за недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди саме відповідач як винна особа має сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 13499,92 грн. Завдана позивачу моральна шкода внаслідок ДТП та пошкодження автомобіля підлягає відшкодуванню в сумі 2000 грн.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність вини відповідача та відсутність підстав для відшкодування ним шкоди є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд першої інстанції правильно констатував, що постанова Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.03.2019 року з урахуванням постанови Дунаєвецького районного суду від 16.04.2021 року про виправлення описки у справі № 680/164/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого 31.01.2019 року сталося зіткнення транспортних засобів сторін та їх механічне пошкодження).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказані постанови набрали законної сили, а відтак є обов`язковими для суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою ( ОСОБА_2 ).

Згідно з ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним Законом у даних правовідносинах (далі Закон № 1961-15).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-15 при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону № 1961-15 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, за змістом наведених норм страховик несе обмежену відповідальність, та відшкодовує оцінену шкоду з урахування коефіцієнта фізичного зносу та франшизи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди саме винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Суд першої інстанції дав належну оцінку представленим позивачем доказам і правильно вказав, що ремонтна калькуляція від 11.03.2019 року містить список робіт, запасних частин та матеріалів, а також їх вартість. Дані цієї калькуляції цілком узгоджуються з даними протоколу огляду транспортного засобу від 28.02.2019 року, проведеного аварійним комісаром ОСОБА_5 , щодо наявних механічних пошкоджень автомобіля. Автомобіль «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 був наданий на огляд, призначений страховиком, у такому ж стані, як він знаходився після ДТП, що спростовує доводи апелянта про порушення позивачем ст. 33 ЗУ № 1961-15.

Даними страхового акту ПАТ «НАСК «Оранта» № ОЦВ-19-22-2929/1 від 02.04.2019 року підтверджено, що вказана пригода є страховим випадком, вартість ремонту автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 становить 278557,67 грн., на підставі умов договору підлягає страхове відшкодування 14357,75 грн.

Всупереч нормам ст.ст. 12, 81 ЦПК України сторона відповідача не надала жодних доказів на спростування цих документів та наявність шкоди в меншому розмірі.

Посилання ОСОБА_2 на недопустимість поданих доказів ремонту автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , не мають істотного значення, оскільки на підтвердження розміру завданої шкоди суд взяв до уваги ремонтну калькуляцію та страховий акт ПАТ «НАСК «Оранта», страховика.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо наявності підстав для стягнення майнової шкоди з відповідача.

За змістом ч.ч.1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, правильно виходив з того, що внаслідок ДТП позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях у зв`язку із пошкодженням належного йому майна і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням засад розумності та справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн., яка визначена з урахуванням всіх обставин справи.

За змістом ст.ст. 15, 133, 137 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд першої інстанції правильно констатував, що правничу допомогу в цій справі ОСОБА_2 фактично надавав адвокат Соловей О.В. на підставі ордеру та договору про надання правничої допомоги, відповідач сплатив адвокату за надані послуги ( підготовка зав, клопотань, представництво в суді) 7000 грн., відтак слід розподілити частину цих понесених відповідачем витрат пропорційно до відмовленої частини позовних вимог (34,04 % - 2382,80 грн.).

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Обговорюючи клопотання відповідача про стягнення понесених витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи, апеляційний суд бере до уваги таке.

Згідно з договором, актом від 18.01.2023 року(а.с.188-189, т.2) послуги адвоката (1-2) зводилися до складання апеляційної скарги від імені відповідача, в задоволенні якої відмовлено, тому ці витрати не підлягають стягненню з позивача.

Вартість послуги адвоката щодо участі в засіданні апеляційного суду складає 850 грн.

Тому відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з розглядом та відмовою в апеляційних скаргах обох сторін слід частково стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 425 грн. понесених витрат на правничу допомогу в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 425 грн. понесених витрат на правничу допомогу в апеляційному суді.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк