Справа № 677/344/22
Провадження № 2/677/78/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10 січня 2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Владюк Н.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні в м. Красилові цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (надалі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказавши, що 17 липня 2017 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Z70.981.78264 (надалі Договір), за яким ОСОБА_1 отримав кредит на поточні потреби в сумі 23800 грн. Згідно до п.п. 1.3 Договору за користування Кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,50 % (Маржу Банку). Відповідно до п.п. 1.4 Договору станом на день укладення Договору кредиту змінна частина ставки, становить 9,50 %, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15%. Відповідно до п.п. 1.5 Договору змінна частина процентної ставки дорівнює потрійному значенню UIRD за останній день попереднього місяця. Відповідно до п.п. 5.7 договору кредиту, реальна процентна ставка складає 104,8000%.

Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 23800 грн. в строки, визначені умовами Договору.

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до боржників, визначених в реєстрі боржників, в тому числі і за вищевказаним договором кредиту № Z70.981.78264 від 14 червня 2017 року.

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03 грудня 2020 року відповідно до договору факторингу №12/90, перейшло право вимоги за Договором № Z70.981.78264 від 17 липня 2017 року, що укладено між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором № Z70.981.78264 від 17 липня 2017 року належним чином не виконує, у зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 станом на 03 грудня 2020 року становить 60482,90 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 23278,17 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13642,73 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 23562 грн., а також заборгованість за 3% річних за користування кредитом 1958,26 грн.; заборгованість за інфляційними витратами 6108,78 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, просить стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 липня 2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір Z70.981.78264. Відповідно до умов договору про надання кредиту банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 23800 грн., строком на 36 місяців, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом із процентами платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 5.5, 5.7 вказаного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,50 % (Маржу Банку), яка станом на день укладення договору кредиту змінна частина ставки, становить 9,50 %, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15%; змінна частина процентної ставки дорівнює потрійному значенню UIRD за останній день попереднього місяця; реальна процентна ставка складає 104,8000%.

03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу № 12/90.

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до вказаного договору факторингу №12/90 до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за Договором кредиту № Z70.981.78264 від 17 липня 2017 року, який укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , загальний розмір заборгованості за яким, станом на 03 грудня 2020 року, становить 60482,90 грн.

Вказані обставини підтверджуються: договором кредиту № Z70.981.78264 від 17 липня 2017 року; випискою за рахунком ОСОБА_1 ; Паспортом споживчого кредиту, додатком до Паспорта споживчого кредиту; заява-анкетою ОСОБА_1 , ордер-розпорядженням № 1 про видачу кредиту; випискою з 01.01.2000 по 21.10.2021; довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 станом на 03.12.2020 року; розрахунком 3% та інфляційних втрат за період з 03.12.2020 по 10.01.2022; договором факторингу № 12/90 від 03.12.2020 року; Додатком №1 до договору факторингу № 12/90 від 03.12.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України..

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30 листопада 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в 30-ти денний термін з моменту отримання вимоги, яка відповідачем залишена без задоволення.

Відповідачем прострочені строки повернення кредиту Z70.981.78264 від 17 липня 2017 року, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 03.12.2020 року становить 60482,90 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 23278,17 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13642,73 грн.

Щодо стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитний договір укладений 17 липня 2017 року. Відповідно до п. 1.2 договору Банк надає кредит у день його підписання строком на 36 місяців тобто до 17 липня 2020 року і право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних порядку ст. 625 ЦК України виникає з цієї дати і триває до повного виконання боржником зобов`язання.

У зв`язку з наведеним, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання за період з 03 грудня 2020 року по 10 січня 2022 року, що становить: 3% річних 1958,26 грн.; інфляційні витрати 6108,78 грн., є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Пунктом 3.2.4. кредитного договору визначено, що позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Врахувавши те, що в договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними і в цій частині вимог слід відмовити.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту Z70.981.78264 від 17 липня 2017 року в сумі 44987,94 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 23278,17 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13642,73 грн.; заборгованість за 3% річних 1958,26 грн., заборгованість за інфляційними втратами 6108,78 грн.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 28 вересня 2021 року між позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», в особі директора Разумного Є.М. укладено договір про надання правової допомоги № 28092021-1. За умовами п. 3.1 Договору про надання правової допомоги, що полягає у вчиненні Об`єднанням дій, передбачених п. 1.1.1 цього Договору , клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі 2000 гривень.

Згідно акта прийому-передачі наданої правової допомоги від 01 червня 2022 року АО «Правовий діалог» виконано підготовку та подачу 443 позовних заяв, в тому числі і позовної заяви щодо ОСОБА_1 , за що «ФК «Профіт Капітал» сплатило АО «Правовий діалог» кошти в сумі 886000 грн. в розмірі по 2000 грн. за кожну позовну заяву, відповідно до платіжного доручення № 9641 від 05 липня 2022 року.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, складності справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи повне задоволення позову, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та стягнення на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задоволено на 65,63 % (44987,94 грн.х100:68549,94 грн.), а тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1628 грн. 28 коп. (2481 грн. х 65,63%:100).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 599, 625, 627,629,1048,1049, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за договором Z70.981.78264 від 17 липня 2017 року в сумі 44987 (сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 94 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судовий збір в сумі 1628 гривень 28 копійок, а також 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова 8, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Красилівського райсуду Л.М. Гладій