Провадження №: 2/755/262/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів, яке заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , звертаючись до суду, пред`явила позов до ОСОБА_3 , з вимогами: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти у сумі 1 040 357,00 гривень», що є предметом позову.

24 жовтня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

18 листопада 2022 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив на позов разом з клопотанням про витребування доказів, за змістом поданого до суду клопотання відповідач просить суд: «Витребувати у позивача ОСОБА_2 докази про наявність права власності на грошові кошти, що стягуються зі ОСОБА_3 у даній справі».

Представник відповідача - адвокат Р.М. Березка в підготовчому судовому засіданні просив задовольнити клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки в межах даного спору необхідно встановити факт наявності у позивача грошових коштів, які нібито передано відповідачу за договором позики, ці обставини суттєво впливають на вирішення спору по суті та мають бути доведенні належними та допустимими доказами, які зобов`язаний надати позивач до суду.

Представник позивача - адвокат М.Ю. Круглій в підготовчому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів, вважає заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивачем долучено до справи докази, які підтверджуються факт передачі грошових коштів відповідачу.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені представником відповідача підстави для витребування доказів, суд приходить до наступного.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з положень статей 79-80 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. (ч. 1 та ч.4 ст. 81 ЦПК України)

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. ( ч.1 ст. 84 ЦПК України)

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ( ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України)

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Всупереч вимог ч.2 статі 84 Цивільного процесуального кодексу України, із клопотання відповідача неможливо з`ясувати, які саме докази вимагає витребувати відповідач у позивача та можуть ймовірно знаходить саме у позивача, їх доказове значення для доведення конкретних обставин в межах даного спору, крім того не надано підтвердження щодо неможливості самостійно отримати інформацію та/або отримана відмова від компетентного органу у наданні відповіді на запит конкретної інформації.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_3 про зобов`язання позивача надати докази про наявність права власності на грошові кошти, що стягуються зі ОСОБА_3 у даній справі, не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем та його представником не доведено наявність правових і фактичних підстав для витребування доказів, виходячи з відсутності конкретизації стосовно виду доказу та їх наявності саме у позивача, та належного обґрунтування співвіднесення доказів, що мають бути витребувані, та межами заявлених позовних вимог, які визначено позивачем у позовній заяві, їх відношення до предмету позову та доведення (спростування) підстав позову.

Враховуючи викладене та керуючись статями 13, 83, 84, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів, яке подано до суду 18 листопада 2022 року, долучено до справи а.с.50-51.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду

З текстом ухвали можна ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: gttp://reyestr.court.gov.ua

С у д д я