Провадження № 2/344/249/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

за участю секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, мотивуючи тим, що 29 березня 2019 року ОСОБА_1 стала переможцем електронних прилюдних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» та стала власником приміщення станції технічного обслуговування загальною площею 72,9 м.кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, згідно свідоцтва НОМЕР_1 виданого 18.07.2019 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцик С.Ф. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєструвала право власності на нежитлові приміщення СТО. Одразу після перемоги в електронних торгах та реєстрації права власності на нежитлове приміщення, позивач спробувала увійти до належного їй приміщення, однак ОСОБА_2 спільно з невідомими їй особами відмовилися звільняти належне їй приміщення та почали систематично створювати їй перешкоди в фізичному доступі до нього, продовжили використовувати його на власний розсуд та для здійснення ними підприємницької діяльності. Так, ОСОБА_1 було неодноразово здійснено спроби потрапити в належне їй приміщення, однак потрапити до нього вона не змогла у зв`язку з тим, що вказані особи продовжили фізично не допускати її до майна. 09.10.2019 ОСОБА_1 направила ОСОБА_2 вимогу про звільнення приміщення або укладення з нею договору оренди належного їй приміщення. Однак, станом на час подачі позову відповідь на вимогу позивач не отримала. В подальшому, 13.07.2020 ОСОБА_1 звернулася з заявою про вчинення злочину ОСОБА_2 спільно з невідомими їй особами до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Незважаючи на всі зусилля фізично потрапити до належного позивачу нежитлового приміщення не вдалося, через систематичні перешкоди у використанні приміщення, які чинив попередній власник приміщення - ОСОБА_2 спільно з невідомими особами. Факт створення перешкод у користуванні приміщенням буде додатково підтверджений показаннями свідка. З моменту реєстрації права власності позивач взагалі не був допущений відповідачем та його працівниками до приміщення.

Позивачем зазначається, у зв`язку з тим, що їй систематично чиняться перешкоди у користуванні належним їй приміщенням вона змушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав з позовом про виселення з житлового приміщення та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні майном, зокрема просить суд виселити ОСОБА_2 та будь-яких третіх осіб з нежитлового приміщення станції технічного обслуговування, за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві власності; зобов`язати ОСОБА_2 та будь яких третіх осіб не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні нежитловим приміщенням станції технічного обслуговування за адресою АДРЕСА_1 та надати їй фактичний доступу до вказаного приміщення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2021 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

09.06.2021 року представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Шемрай С.Б. подано до суду відзив на позовну заяву, яку обґрунтовує тим, що заявлений позов до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав до його задоволення. Також позивачем не обрано належного способу захисту, в розумінні статті 16 ЦК України, статтей 2, 5 ЦПК України. У поданій суду позовній заяві позивач зазначає про чинення їй перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, на підтвердження вказаних обставин додає, зокрема, довідку від 12.02.2021р. про здійснення досудового розслідування. Однак, вважає, що довідка від 12.02.2021р. про здійснення досудового розслідування, в розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України, не є допустимим доказом для підтверджения факту наявності/відсутності перешкод у користуванні майном. Окрім того, позовні вимоги, заявлені позивачем, стосуються неправомірного, на думку позивача, користування нежитловим приміщенням з боку третіх осіб. Вказані доводи позивача є необгрунтованими, оскільки позивачу відомо про наявність підстав щодо законного користування майном відповідачем ОСОБА_3 згідно укладеного договору оренди. Так, відповідно до договору оренди від 01.11.2018р., відповідачем ОСОБА_2 передано в користування приміщенням СТО, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , орендарю ОСОБА_3 . Договір оренди є чинним, строк оренди встановлено до 01.10.2021року. Представником відповідача зазначається, що вимоги позивачем щодо захисту його права від необмеженого кола осіб є необгрунтованими, оскільки у такому випадку не є ефективним та правомірним способом захисту порушених прав. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення позовних вимог, просив у позові відмовити.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

06.12.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, предметом якого згідно п.1.1. передбачено, що іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно нежитлового призначення приміщення СТО, що розташоване в АДРЕСА_1 .

06.12.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцик С.Ф. внесено до реєстру рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення, СТО, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 06.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс І.П., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 18.07.2019 року.

Відповідно до договору оренди від 01.11.2018 року укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендарем) орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове користування приміщення СТО загальною площею 72,9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення діяльності з технічного обслуговування транспортних засобів. Договір укладено на 2 роки 11 місяців.

З копії акту про реалізацію предмета іпотеки від 15.05.2019 року вбачається, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберським Р.П., складено зазначений акт при примусовому виконанні Виконавчого листа № 0907/2-6940/2011 виданого 08.10.2015 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, за яким боржникрм є ОСОБА_2 , а стягувачем ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно- нежитлове приміщення СТО в АДРЕСА_1 (шлакобетонне), загальною площею 72.9 кв.м., належний ОСОБА_2 .

Із зазначеного акту встановлено, що на підставі протоколу № 399488 про проведення електронних торгів від 17.04.2019 року, складений цей акт про те, що: електронні торги проводилися 29.03.2019 року, Державним підприємством «Сетам». Реалізоване майно, а саме: приміщення СТО загальною площею 72,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 . Майно належало: ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу Д-0544 посвідченого приватним нотаріусом Фріс І.П. реєстраційний номер майна 18966040. Іпотекодержатель: ПАТ «Фінанси га Кредит». Іпотекодавець: ОСОБА_2 . Переможець електронних торгів: ОСОБА_1 здійснила розрахунок за придбане майно шляхом внесення коштів в сумі 248 701,30 грн. та 290 000.00 грн. 06.05.2019 року на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та 26 252,50 грн. гарантійного внеску, на рахунок організатора торгів Державне підприємство «Сетам», додаткову винагороду організатору торгів в сумі 2100.20 грн. Розрахунок за придбане майно здійснено в повному обсязі. Даний акт є підставою для оформлення права власності та отримання у зберігача майна ( ОСОБА_2 ) переможцем торгів ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: приміщення СТО загальною площею 72,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 .

18.07.2019 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцик С.Ф. видано свідоцтво, яке зареєстровано в реєстрі за №511, відповідно до якого ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з нежитлового приміщення СТО, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , характеристика майна відповідно до договору про поділ нерухомого майна реєстровий №Д0553, посвідченого Фрісом І.П., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу від 23.05.2007р. право власності зареєстровано в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації від 23.05.2007р., за реєстраційним номером майна 18966040, нежитлове приміщення СТО (шлакобетонне) загальною площею 72,9 кв.м., яке придбане ОСОБА_1 за 567 054,00 гривень, що раніше належало ОСОБА_2 , на підставі договору про поділ нерухомого майна №Д0553, посвідченого Фрісом І.П., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу від 23.05.2007р., право власності зареєстровано в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації від 23.05.2007р., за реєстраційним номером майна 18966040.

Право власності позивача ОСОБА_1 на приміщення СТО зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпорядженні власністю (негаторний позов).

Для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав - позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном.

09.10.2019 року ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2 із повідомленням про належність їй на праві власності нежитлового приміщення СТО, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та запропоновано укласти із нею, як власником зазначеного приміщення, Договір оренди нежитлового приміщення та надалі користуватись СТО, або звільнити приміщення впродовж 5 днів.

13.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 356 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.07.2020 року зобов`язано Івано-Франківський ВП ГУНП в Івано-Франківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 13.07.2020 року про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із довідки про здійснення досудового розслідування слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області від 12.02.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджають користуватись приміщенням СТО, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та використовують його в своїй підприємницьких цілях, хоча вказане приміщення їм не належить. На підставі вищенаведеного слідчим відділенням Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001832 від 28.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001832 від 28.07.2020 року 11.11.2021 року проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 та 18.07.2022 року проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

Заочним рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.10.2022 року розірвано договір оренди приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 01.11.2018 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

14.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спільно з невідомими особами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Матеріали перевірки за повідомленням ОСОБА_1 від 14.12.2022 року долучено до ЄРДР №0001832.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373//16-ц (пункт 67) звернула увагу на те, що володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні.

В свою чергу, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №227/3760/19-ц зроблено правовий висновок про те, що зайняття нежитлового приміщення фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не позбавляє власника його права володіння на майно, не створює перешкоди у розпорядженні цим майном, а створює лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном.Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник нежитлового приміщення вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, тобто негаторний позов (такі висновки наявні й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, за змістом пункту 49 якої з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування службовим житлом, особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення, а позов про виселення є негаторним).

Більше того, за наявного підходу до фізичного зайняття майна як до триваючого порушення, на вимоги про припинення якого не поширюється позовна давність, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця (див. у подібних правовідносинах також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 спільно з невідомими їй особами відмовилися звільняти належне їй приміщення та почали систематично створювати їй перешкоди в фізичному доступі до нього, продовжили використовувати його на власний розсуд та для здійснення ними підприємницької діяльності.

Так, позивач є власником нежитлового приміщення станції технічного обслуговування загальною площею 72,9 м.кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Нежитлове приміщення СТО, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 не було передано позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 , як зберігачем даного майна, та знаходиться у фактичному користуванні відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без встановлених законом підстав. Останні перешкоджають позивачу у вільному користуванні своєю власністю через відсутність фізичного доступу до нього та використовують його для здійснення підприємницької діяльності.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими письмовими доказами та показами допитаного в судового засіданні свідка ОСОБА_4 .

Враховуючи підстави позову, наведені позивачем, вважаючи, що нежитлове приміщення знаходиться у фактичному користуванні відповідачів без установлених законом підстав, суд вважає, що позивач має право на захист свого суб`єктивного цивільного права шляхом виселення та усунення перешкод у користуванні майном, оскільки як власник має право володіння та користування ним, а тому вимоги позову є обгрунтованими та слід виселити відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з нежитлового приміщення СТО, за адресою: АДРЕСА_1 та усунути перешкоди позивачу ОСОБА_1 в користуванні нежитловим приміщенням СТО, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надати позивачу доступ до нежитлового приміщення СТО, за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час вимоги щодо виселення будь-яких третіх осіб та зобов`язання їх не чинити перешкоди є необгрунтованими та недоведеними.

Посилання представника відповідача на наявність підстав щодо законного користування майном є безпідставними, оскільки рішенням суду договір оренди приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 01.11.2018 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 з нежитлового приміщення СТО, за адресою: АДРЕСА_1 .

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , в користуванні нежитловим приміщенням СТО, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , доступ до нежитлового приміщення СТО, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2023 року