провадження №: 2-з/752/63/23
У Х В А Л А

Іменем України

03.01.2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг», ОСОБА_2 , Державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова Олега В`ячеславовича, приватного нотаріусу Спичак Ольги Миколаївни, про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг», ОСОБА_2 , Державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова Олега В`ячеславовича, приватного нотаріусу Спичак Ольги Миколаївни про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяженьна квартиру АДРЕСА_1 .

У грудні 2022 ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 подав до Голосіївського районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг», ОСОБА_2 , Державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова Олега В`ячеславовича, приватного нотаріусу Спичак Ольги Миколаївни, про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В заяві просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних із розпорядженням правами на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Макаровим О.В. 30.09.2019 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,5 кв.м. за ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 було здійснено перепродаж даної квартири та зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 . ОСОБА_2 , за якою на даний момент зареєстровано право власності на квартиру, може в будь-який момент реалізувати спірне нерухоме майно на користь третіх осіб.

Суддя, дослідивши подані заяви та додані до них матеріали, вважає необхідним розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та задовольнити її, виходячи з наступного.

Суддею встановлено, що державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Макаровим О.В. 30.09.2019 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,5 кв.м. за ОСОБА_4 , що підтверджується Інформаційною довідкою від 11.05.2022 № 301281328.

Підставою державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_4 вказано: виписка зі списку інвесторів, серія та номер: б/н, виданий 08.04.2015, видавник: ТОВ «СБ ЛТД»;довідка про оплату 100% майнових прав на об`єкт нерухомості, серія та номер: б/н, виданий 08.04.2015, видавник: ТОВ «СБ ЛТД»; додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 08.04.2015, видавник: ТОВ «СБ ЛТД», ОСОБА_4 ; акт прийому-передачі квартири, серія та номер: б/н, видавник: ТОВ «СБ ЛТД», ОСОБА_4 ; договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: ПМ/2С-К253, виданий 08.04.2015, видавник: ТОВ «СБ ЛТД», ОСОБА_4 .

Згідно відомостей з Реєстру 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Спичак О.МП., на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 186, виданого 21.12.2020, було зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ані ТОВ «СБ ЛТД», ані ТОВ «Укрміськбудхолдинг» не здійснювали перепродаж спірної квартири будь-яким іншим особам, окрім ОСОБА_1 ; грошових коштів від інших осіб, окрім ОСОБА_1 , в якості оплати вартості спільної квартири не отримували; до списку покупців (інвесторів) спірної квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не входили; довідок про оплату 100% майнових прав на об`єкт нерухомості за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не видавалось, а єдиним покупцем (інвестором) спірної квартири є ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту приписів та положень ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, вбачається що позов забезпечується зокрема: забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Слід зазначити, що при здійсненні судочинства суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

При цьому, відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Положеннями ст. 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. При цьому при вжитті судом заходів забезпечення судами повинні враховуватись права та законні інтереси відповідачів у разі зловживання своїм правом позивача.

Враховуючи обставини справи та те, що власник спірної квартири має право в будь-який час відчужити спірну квартиру, що потягне за собою подальшу перереєстрацію права власності на спірну квартиру та відповідно зумовить подачу позивачем нового позову, що також призведе до унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На даний момент існує ризик, що ОСОБА_2 , за якою на даний момент зареєстровано право власності на квартиру, може в будь-який момент реалізувати спірне нерухоме майно на користь третіх осіб.

У разі передачі майнових прав на спірну квартиру іншій особі або у разі її передачі в іпотеку тощо, виникає очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення в даній цивільній справі і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

З урахуванням, підстав та предмет позову, суддя вважає, що забезпечення позову в даній цивільній справі, шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних із розпорядженням правами на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , забезпечить ефективний судовий захист прав та законних інтересів заявника.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суддя приходить до висновку, що застосування саме таких заходів забезпечення позову є співмірними заходами забезпечення з огляду на пред`явлені позовні вимоги, у зв`язку із цим заява підлягає задоволенню.

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг», ОСОБА_2 , Державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова Олега В`ячеславовича, приватного нотаріусу Спичак Ольги Миколаївни, про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задовольнити.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію (перереєстрацію) речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мазур Ю.Ю.