Провадження № 2/537/137/2023
Справа № 537/2682/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В., представника позивачів ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс», про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

В провадженні суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс», про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача згідно якого прохали суд стягнути з відповідача на їх користь суму завданої залиттям квартири матеріальної шкоди в розмірі 214 458,00 грн та понесені судові витрати, а також в рахунок компенсації завданої моральної шкоди стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 20 000,00 грн.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача прохав суд вирішити питання щодо оплати позивачем суми судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди та доплату судового збору від інших позивачів за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди.

В підготовчому судовому засіданні представник позивачів вказав, що сума судового збору за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди була сплачена у повному розмірі з урахуванням загальної суми позову. При цьому, судовий збір був сплачений ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на час сплати судового збору перебували за межами України. При цьому, усі позивачі є членами однієї сім`ї і співвласниками квартири, а тому в інтересах співвласників може діяти один із співвласників. До того ж суд під час ухвалення рішення у справі може перерозподілити судові витрати.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Позивачі звертаючись до суду з даною позовною заявою долучили до матеріалів позову квитанцію про сплату судового збору у сумі 2344,60 грн (платник ОСОБА_3 ).

Частиною 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої фізичною 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на рівні 2481 грн.

Згідно ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Згідно ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачі звернулися до суду з двома вимогами майнового характеру та прохали стягнути на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суму завданої залиттям квартири матеріальної шкоди в розмірі 214 458,00 грн та в рахунок компенсації завданої моральної шкоди стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 20 000,00 грн.

Таким чином, вбачається, що позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід було сплатити судовий збір за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди (1% ціни позову) у сумі 2144,58 грн, пропорційно долі поданих кожним вимог окремим платіжним документом, тобто по 714,86 грн. кожним. А за вимогу про стягнення моральної шкоди слід було сплатити судовий збір (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) ОСОБА_3 у сумі 992,40 грн.

При цьому, як зазначено вище позивачем ОСОБА_3 сплачено судовий збір у сумі 2344,60 грн виходячи з загальної суми ціни позову (матеріальної та моральної шкоди).

Однак, у абз.2 п.10 Постанови №10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тож сплата судового збору одним із позивачів за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, не є порушенням процесуального закону.

При цьому, вбачається недоплата ОСОБА_3 за вимогу про стягнення моральної шкоди :

( 2344,60 - 2144,58 - 992,40) = - 792,38 грн.

Таким чином, після відкриття провадження у справі,судом встановлено недоплату судового збору позивачем ОСОБА_3 за вимогу майнового характеру у сумі 792,38 грн.

Клопотань про відстрочення сплати судового збору до суду не надходило.

Згідно вимог ч.11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно вимог ч. 12, 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачам строк для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 175, 185, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення, зазначених в ухвалі суду недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений строк він виконає вимоги, визначені статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : В. І. Хіневич