КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/950/23
Провадження № 2/947/1154/23
УХВАЛА

30.01.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Цивільний процесуальний Кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Загальні правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ врегульовано статтею 27 ЦПК України, якою проголошено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Також, у відповідності до ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка у позові визначила підсудність справи у відповідності до ст. 27 ЦПК України, а саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача по справі ОСОБА_2 , яке зазначено за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» від 26.09.2022 року за №52, підсудність Верхньорогачицького районного суду Херсонської області змінено на Київський районний суд міста Одеси.

Однак, позивачкою не надано до суду жодного доказу на підтвердження реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою.

З метою встановлення місця проживання сторін по справі та визначення територіальної юрисдикції справи, судом було надано запит до Національної сервісної служби України.

Відповідно до листа Департаменту адміністрування програм соціальної підтримки від 18.01.2023 року за №СП110/22 встановлено, що:

- позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, за обставин, визначених у статті 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання (ст.3 Закону).

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

На підставі вищевикладеного, суддею встановлено, що позивач і відповідач покинули своє місце проживання, взяті на облік внутрішньо переміщених осіб, місце перебування яких зареєстроване на території міста Запоріжжя.

З урахуванням вищевказаних обставин, оскільки сторонами по справі тимчасово змінено місце проживання до міста Запоріжжя, місце перебування відповідача відповідно до адміністративного розподілу міста відносно до Дніпровського району міста Запоріжжя, що за територіальною юрисдикцією відносно до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, підсудність якого не змінено, суддя доходить до висновку, що справа за цим позовом не підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, слід передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, відповідно до вимог п.1. ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ч.2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Передати матеріали цивільної справи №947/950/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за територіальною юрисдикцією до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Калініченко Л. В.