Справа № 486/7/22
Провадження № 2/486/57/2023
25 січня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Савіна О.І.,
при секретарі - Коршак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,
05.01.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову зазначає, що 05.08.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.03.2012 року шлюб розірвано. Наголошує, що відповідач з самого народження доньки не цікавиться її зростанням, розвитком, станом здоров`я, аліменти не сплачує. Активну участь у вихованні доньки ОСОБА_3 приймає наразі інша людина - ОСОБА_5 , з яким проживає позивач. У зв`язку з чим просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 та стягнути з нього судовий збір.
В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача ОСОБА_6 направила на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, вказавши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи також просить суд розглянути справу без участі представника Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, проти задоволення позову не заперечує, просить його задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність, до суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначила в заяві. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення на підставі доказів наданих позивачем.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до представлених копій документів, сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 9).
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.03.2012 року (а.с. 8).
З характеристики на ученицю Южноукраїнської загальноосвітньої школи ОСОБА_3 від 29.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_7 займаються вихованням дитини. Батько ОСОБА_2 жодного разу до школи не приходив, життям доньки в межах школи та успішністю не цікавився (а.с. 12).
Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 23.12.2021 року, виданої ЦНАП м. Южноукраїнська, ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).
Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 145 від 25.05.2022 року було затверджено висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 55, 56-57).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька.

Після з`ясування всіх обставин справи, суд вважає, що поведінка батька дитини - ОСОБА_2 , суперечить вимогам ст. 150 СК України, та порушує право дитини на належне батьківське виховання, що передбачено ст. 152 СК України.

Згідно з ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

На думку суду, у разі ухилення останніх від виконання обов`язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Чинним сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно положень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав № 3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення ним від виконання батьківського обов`язку по відношенню до своєї дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з донькою не спілкується, не забезпечує її матеріально, що заявлено позивачем та не було спростовано відповідачем, ухиляється від виконання обов`язків по її вихованню, не проявляє батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, що встановлено висновком органу опіки та піклування. На думку суду позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дитини.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 17), який, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164 СК України; ст.ст. 4, 11-13, 76-78, 81, 89, 223, 264-265, 268, 280, 282, 284, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Савін