Справа № 953/391/23
2/953/2109/23
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення позовної заяви без руху)

"18" січня 2023 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в:

16 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить:

- розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом №2457;

- визнати житловий будинок літ. «Д-2» загальною площею 149,7 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами (літ. «а», «д» - тераси; літ. «а1», «д1» - ганок, літ «А» - літня кухня; літ. «Б», «Е» - навіс; літ. «В» - баня; №1, 3 -:-7, 11 огорожа; №8 колонка, №9, 10 вигрібна яма; №12, 13 басейн), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок літ. «Д-2» загальною площею 149,7 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами (літ. «а», «д» - тераси; літ. «а1», «д1» - ганок, літ «А» - літня кухня; літ. «Б», «Е» - навіс; літ. «В» - баня; №1, 3 -:-7, 11 огорожа; №8 колонка, №9, 10 вигрібна яма; №12, 13 басейн), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлового будинку літ. «Д-2» загальною площею 149,7 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами (літ. «а», «д» - тераси; літ. «а1», «д1» - ганок, літ «А» - літня кухня; літ. «Б», «Е» - навіс; літ. «В» - баня; №1, 3 -:-7, 11 огорожа; №8 колонка, №9, 10 вигрібна яма; №12, 13 басейн), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- залишити у власності ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлового будинку літ. «Д-2» загальною площею 149,7 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами (літ. «а», «д» - тераси; літ. «а1», «д1» - ганок, літ «А» - літня кухня; літ. «Б», «Е» - навіс; літ. «В» - баня; №1, 3 -:-7, 11 огорожа; №8 колонка, №9, 10 вигрібна яма; №12, 13 басейн), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :14:013:0121, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 іншу Ѕ частину земелько ділянки.

Зазначена заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Позивач, звертаючись до суду із вказаною позовною заявою про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, керувався положеннями ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», сплатив судовий збір за дві немайнові вимоги (розірвання шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю), а також за вимогу майнового характеру поділ майна подружжя.

Як вбачається зі змісту заявлених позивачем вимог, він просить визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Отже позивач просить суд не тільки поділити майно подружжя, а й заявляє позовні вимоги щодо визнання права власності, які є вимогами майнового характеру.

З огляду на те, що позивач заявляє вимоги майнового характеру, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві він повинен зазначити ціну позову, що він не зробив.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказав ринкову вартість житлового будинку, однак доказів того, що вартість спірного житлового будинку визначена на час звернення до суду із відповідною позовною заявою відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», матеріали, долучені до позовної заяви, не містять.

Окрім того, позивач не визначив ринкову вартість спірної земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, позивачу необхідно визначити дійсну вартість майна із зазначенням підтверджень її визначення (звіт, висновок, тощо) та вказати ціну позову, яка відповідає вартості майна.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З квитанції №0.0..1 від 16 січня 2023 року, доданої до позовної заяви, вбачається, що позивач за вимогу майнового характеру сплатив судовий збір у розмірі 8052 гривень.

При цьому неможливо перевірити правильність сплати позивачем судового збору у розмірі 8052 грн. за вимогу майнового характеру, оскільки позивач не зазначив ціну позову, яка повинна бути обрахована відповідно до положень ст.176 ЦПК України.

Отже, позивачу необхідно зазначити ціну позову та сплатити судовий збір у розмірі, який відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням сплаченого судового збору у розмірі 8052 грн.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя С.В. Демченко