Ухвала

06 березня 2023 року

м. Київ

справа № 756/10770/22

провадження № 61-2941ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк») звернулося до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якому просило скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2006 року, а саме: припинити арешт належного ПАТ «Промінвестбанк» нерухомого майна - частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року, у задоволенні заяви ПАТ «Промінвестбанк» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

У березні 2023 року ПАТ «Промінвестбанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 статті 129 Конституції України та пункт 9 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 4 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Враховуючи наведене, оскільки ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року та постанова Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про захист прав споживача відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак