Дата документу 23.01.2023
Справа № 334/3818/22
Провадження № 2/334/285/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Мацуховій А.С.

за участю представника позивача адвоката Цмокаленко О.С.,

представника відповідача адвоката Шкабуро О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в особі адвоката Цмокаленко О.С. звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 44251,31грн. мотивуючи свій позов тим, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2016 р. у справі № 334/1185/16-ц визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком - ОСОБА_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року у справі № 334/248/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не меншу 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 15.01.2020 р. до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаного судового рішення, позивачем було отримано виконавчий лист по справі № 334/248/20 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітніх дітей.

14 вересня 2020 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 63023616. Однак, відповідач тривалий час офіційно не працює і не в повному обсязі надає матеріальну допомоги на утримання дітей. Внаслідок часткового невиконання відповідачем рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2020 р. за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей за період з квітня 2021 р. по липень 2022 року в розмірі 74 670,37 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 196 СКУкраїни, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавством встановлено розмір пені у розмірі 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

За проведеними позивачем розрахунками, за період з квітня 2021 р. по липень 2022 р, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 становить: 44 251,31 грн., тому позивач змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні вимог ОСОБА_1 з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду письмових доказів.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву з додатками з якого вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позову та просить суд відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В діях відповідача ОСОБА_2 відсутня винна поведінка щодо виникнення та несплати заборгованості по аліментах, оскільки державним виконавцем відповідно до вимог ч.3 ст.195 СК України та п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, не проводилось нарахування заборгованості по сплаті аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та не повідомлялось про це відповідача, і виникнення даної заборгованості пов`язане не з ухиленням відповідача від сплати аліментів. Станом на момент повідомлення відповідача про наявність заборгованості з сплати аліментів, складання державним виконавцем розрахунку заборгованості від 06.10.2022, відповідачем вже здійснено повну їх оплату з переплатою.

Також, представник відповідача стверджував, що раніше державний виконавець не повідомляла про наявність заборгованості, позивач до виконавця з заявою про розрахунок заборгованості не звертався, що давало всі підстави відповідачу вважати, що нею з врахуванням непостійного доходу та наявності третьої дитини, перераховуються кошти на утримання дітей в повному обсязі. Крім того, за весь період стягнення аліментів стягувач з питанням нарахування аліментів у розмірі середньостатистичної заробітної плати працівника для даної місцевості не звертався. Відповідач сплачує заборгованість за аліментами щомісячно, як їй запропонував державний виконавець, що також свідчить про відсутність у неї умислу на ухилення від сплати заборгованості за аліментами.

На теперішній час, відповідачка знаходиться на території Республіки Польща як біженка, що підтверджується реєстраційним формуляром від 12.09.2022. Внаслідок військових дій на території України відповідачка втратила роботу та доходи, а така втрата відбулась з незалежних від неї причин.

Отже, на думку представника відповідача, на відповідача ОСОБА_2 не можна покладати відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки по перше: борг утворився в наслідок не проведення нарахування заборгованості по сплаті аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та не повідомлення про це відповідача, а виникнення даної заборгованості пов`язане не з ухиленням відповідача від сплати аліментів, а по друге: така заборгованість утворилася з незалежних від неї причин.

Виходячи з вищевикладеного просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК). А статтею 84 СК гарантовано право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.

Так само аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалася учасниками судового розгляду, 30 серпня 2016 року шлюб, укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_6 , було розірвано. Даний факт підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2016 року у справі № 334/11186/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та відповідною відміткою в паспорті.

З відповідачем подружжя мало двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 05 листопада 2015 року та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 05 листопада 2015 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2016 р. у справі № 334/1185/16-ц визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком - ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року у справі № 334/248/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не меншу 50 відсотків

Отже, у будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, платіж по сплаті аліментів є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Так, згідно з частиною першою статті 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зокрема, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК.

Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати.

Наданий позивачем розрахунок відповідає обставинам справи та приймається судом при визначенні розміру заборгованості.

Таким чином надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені).

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Посилання відповідача на те, що до 29.09.2022 р. з боку державного виконавця не надсилався розрахунок заборгованості від 12.08.2022 р. і як наслідок відповідач не був обізнаний про розмір заборгованості по аліментам не відповідає чинному законодавству, а саме припасами ст. 19 Конституції України, яким унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувану і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача: подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлюється обов`язок виконавця повідомити про розрахунок заборгованості стагувача та боржника виключно при настанні певних подій, які чітко визначені зазначеним законом та їх перелік є вичерпним.

Відповідачем наданий розрахунок заборгованості від 06.10.2022. виконаного державним виконавцем Дніпропетровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Яною Володимирівною, станом на 01.08.2022 включно, загальна сума заборгованості з сплати аліментів за виконавчих! документом становить 43 796.60 грн.

В той же час, позивач отримав від того самого державного виконавця Дніпропетровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Яни Володимирівни розрахунок заборгованості датований від 12.08.2022 р. В розрахунку заборгованості державним виконавцем зазначено, що станом на 01.08.2022 р. включно загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом становить 74 670.37 грн.

З метою усунення непорозумінь, представник позивача звернувся до державного виконавця за роз`ясненнями, але відповіді не отримав про що зазначив в ході судового розгляду.

Крім того, розрахунок заборгованості датований 06.10.2022року але в самому розрахунку заборгованості відсутні періоди серпень 2022 та вересень 2022 р.

Отже на думку суду, сума заборгованості по аліментам в розмірі 43796.60 грн. становить саме на 01 жовтня 2022 р.

Відсутність в діях відповідача винної поведінки щодо виконання та несплати заборгованості по аліментам, суд відхиляє, оскільки державним виконавцем не проводилося нарахування заборгованості по сплаті аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та не повідомлялось про це відповідача, і виникнення даної заборгованості пов`язане не з ухиленням відповідача від сплати аліментів.

Як зазначалося вище, державний виконавець повідомляє про наявність заборгованості стягувачу та боржнику по аліментам виключно у випадках визначених ч. 4 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження .

З наданих позивачем та відповідачем розрахунків заборгованості вбачається, що у березні 2022 року та у квітні 2022 відповідач взагалі не здійснював оплату по аліментам.

Також, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 з текстом судового рішення від 01.07.2020р. про стягнення з неї аліментів обізнана.

Інформація про прожитковий мінімум завжди є у відкритому доступі. Зазначену інформації легко знайте на офіційних веб-сайтах.

Отже, посилання відповідачки про необізнаність розміру суми по сплаті аліментів не відповідає дійсним обставинам справи.

Крім того. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 610/1213/17 наголосив, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи вищевикладене, посилання відповідача на необізнаність про розмір суми аліментів, а тому відсутність в діях ОСОБА_2 вини, є необґрунтованим та суперечать чинному законодавству.

Приписами частини 1ст.196 СК України, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду України від 03.04.2019 року, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день простроченій її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мати бути сплачені, але не сплачу валися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня. який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць із дня сплати частки місячного платежу і до дня. який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Латати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Враховуючи вищезазначені приписи, сплата відповідачем заборгованості по аліментам не звільняє ОСОБА_2 від сплати пені, нарахованої за весь період існування заборгованості по аліментам.

Посилання відповідачки на той факт, що ОСОБА_2 з 10.03.2022 р. знаходиться на території Республіки Польща як біженка, не є підставою для звільнення її від сплати аліментів на утримання дітей та уникнення відповідальності за порушення строків оплати аліментів. Оскільки відповідно до ст. 180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вирішення розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 180, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 12, 18, 141, 187, 263, 274, 278-279, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКП НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , у розмірі 44 251,31 грн. (сорок чотири тисячі двісті п`ятдесят одна гривні 31 копійка).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 992,40 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя Н.Ю.Козлова