Справа № 308/789/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору купівлі продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору купівлі продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4,5,6 ч. 3 ст. 175 ЦПУ України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до ч.5ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звернулась до суду з даним позовом в якому просить про визнання неукладеним договору купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , від 25.02.2021р. укладеного між чоловіком позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та скасувати державну реєстрацію прав відповідача на це майно.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 , вказує на те, що 30.08.2007р. між нею ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 від 30.08.2007р. Весь цей час вони із чоловіком проживали однією сім`ю у квартирі що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Весь цей період вони спільно утримували вказану квартиру.

Позивач вказує на те, що її чоловік, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не повідомляв їй про те що вчиняв будь-який правочин щодо квартири.

При цьому позивач зазначає, що оскільки вона із чоловіком проживала разом, вона є спадкоємцем першої черги після померлого чоловіка та вважається такою що прийняла спадщину за померлим.

На підтвердження вказаному, позивачем не надано жодних відомостей щодо прийняття спадщини, відсутності інших спадкоємців, відкриття спадкової справи за померлим. Окрім того, відсутні відомості, і про осіб, які були зареєстровані, на час смерті разом із померлим власником.

ОСОБА_1 , у позовній заяві вказує на те, що у серпні 2022р . відповідач звернувся з позовом до неї по усунення перешкод у здійсненні права власності на житло шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку. Однак позивачем не вказано стадію розгляду вказаної справи, не зазначено єдиного унікального номеру судової справи, не додано ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

В додатку до позовної заяви позивачем додано заяву про відстрочення сплати судового збору, вякій вказує на те, що вона є малозабезпеченою особою, про що свідчить відомості з Державного реєстру фізичних осіб про джерела суми виплачених доходів. Станом на сьогодні не має грошових коштів для сплати судового збору, заощаджуватиме щомісячно та зможе сплатити судовий збір протягом 4 місяців.

Посилаючись на ч. 1 ст. 136 ЦПК України, просить: відстрочити сплату судового збору на 4 місяці.

До вказаної заяви позивачем додано: відомості з державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела виплачених доходів.

Відповідно до ч.1ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому розмір та порядок сплати судового збору врегульовано ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, підставами для відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони або інші обставини, що вказані вище. Ці обставини можуть бути підтверджені довідкою компетентного органу про наявність статусу члена малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, довідкою про доходи за рік, довідкою щодо отримання державної допомоги малозабезпеченою чи багатодітною родиною тощо).

Водночас, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12, 81 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З наведеного вбачається, що суд може, але не зобов`язаний за наявності відповідних на те підстав, відстрочити, розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

В даному випадку позивач заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, як на підставу задоволення її клопотання посилається на те, що вона є малозабезпеченою особою, про що свідчить відомості з Державного реєстру фізичних осіб про джерела суми виплачених доходів.

Разом із тим, слід зазначити, що матеріали позовної заяви не містять відповідних відомостей про те, що позивачу було призначено і виплачується соціальна допомога, відсутні відомості про наявність статусу члена малозабезпеченої сім`ї.

Надані до заяви про відстрочення сплати судового збору документи, а саме довідка із Пенсійного фонду України, охоплює наступні звітні періоди: 2003, 2018, 2019, а сама дата формування довідки 08.07.2022 року.

Довідка щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків видана станом на 19.07.2022 року.

При цьому, заява про відстрочення судового збору позивачем датована 16.01.2023 року.

Вважаю за необхідне констатувати, що із вказаною заявою до суду позивач звинулася 16.01.2023. На підтвердження майнового стану, в тому числі і щодо відсутності у позивача можливості сплатити судовий збір на день звернення із вказаним позовом суду не надано, інших відомостей передбачених ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не зазначено.

Позивачем не надано до позовної заяви належних доказів, на підтвердження наявності передумов що передбачені ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», зокрема щодо його майнового стану. Позивачем не наведено підстав з яких, через його матеріальний стан на даний час вона не має можливості сплатити судовий збір.

З огляду на вказане вважаю, що за звернення до суду із даним позовом ОСОБА_1 , має сплатити судовий збір в розмірі та порядку встановленому Законом.

Звертаючись до суду позивачем заявлено вимогу майнового характеру (визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації прав власності.

Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 907/9/17 від 26.02.2019 року та Касаційної цивільної палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 307/23/18.

Позивачем зазначено ціну позову у розмірі 281263,00 гривень.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем одночасно заявлено вимоги немайнового характеру - визнати договір купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , від 25.02.2021р. неукладеним та майнового характеру скасувати державну реєстрацію прав відповідача на це майно.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За позовну вимогу немайнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Таким чином, сума судового збору яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» має бути сплачена позивачем становить за вимогу майнового характеру 2812, 63 грн. та за вимогу немайнового характеру 1073,6 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37975895; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0007493; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

За таких обставин, позивачу необхідно надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного вище, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу слід надати строк для усунення зазначених недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду та поданням позовної заяви в новій редакції у відповідній кількості до осіб, які мають бути залучені для розгляду справи.

Згідно ст.185 ЦПК України, суддя,встановивши,що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи у порядку, про який просить позивач, без зволікань, з додержанням розумних строків, наслідком чого стане економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору купівлі продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності,- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош