Справа № 302/731/23
Провадження № 2/302/166/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 12.10.2023 року смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (місцезнаходження за адресою: смт.Міжнгір`я вул.Шевченка буд.77 Хустського району Закарпатської області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

12.04.2023 року позивачка ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Керита М.В., звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом, який в подальшому уточнений в редакції від 05.09.2023 року (а.с.60-64), до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , 1937 року народження, про що виконкомом Новоселицької сільської ради Міжгірського (на теперішній час Хустського) району Закарпатської області 15.11.2017 року зроблено відповідний актовий запис №581. Померлий був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_2 . Заповіту померлий на випадок своєї смерті, не залишав. На момент смерті за вказаною адресою з ним ніхто постійно не проживав.

Позивачка вказує, що спадщину вона прийняла шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, як спадкоємець п`ятої черги за законом. Крім того у встановлений законом строк, заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки подав ОСОБА_2 . Вказує, що інших спадкоємців у померлого немає.

За життя померлий був власником житлового будинку в АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що вона звернулася до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого ОСОБА_3 , однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. від 08.11.2022. Підставою відмови є відсутність правоустановлюючих документів на вищевказаний будинок та відсутність підтвердження родинних відносин, тобто неможливість встановлення підстав для закликання до спадкування за законом та, відповідно, відмова у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ОСОБА_3 .

Також позивачка ОСОБА_1 на обґрунтування позову вказує, що вона є правнучкою матері власника житлового будинку в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 . А саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_4 був сином ОСОБА_5 , 1985 року народження. ОСОБА_5 був братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 була матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Тому, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є правнучкою матері померлого ОСОБА_3 , тобто спадкоємцем п`ятої черги до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , актовий запис №09, зроблений виконкомом Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.04.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.27).

06.09.2023 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Керита М.В. подала до суду уточнену позовну заяву, викладену в редакції від 05.09.2023 року та в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є двоюрідною правнучкою матері померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №09, та визнати за позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , актовий запис №09, зроблений виконкомом Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (а.с.60-64).

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник в особі адвокат Керита М.В. не з`явилися, про день та час проведення підготовчого судового розгляду були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмову заяву представника позивача адвоката Керита М.В. з проханням розглянути справу без її участі та за відсутністю її довірительки ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами. Заявлені та в подальшому уточнені позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підтримують у повному обсязі та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача: Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 чи письмових заперечень проти заявлених нею позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано письмову заяву представника Міжгірської селищної ради про розгляд справу без участі уповноваженої особи сільської ради, проти заявлених ОСОБА_1 вимог про встановлення родинних відносин та визнання за нею права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.31).

Третя особа ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов не подано.

З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи № 302/731/23, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивачка у справі, народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, про що виконкомом Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний актовий запис №8, та в графі «мати» вказаного свідоцтва зазначено « ОСОБА_7 », а в графі «батько» - « ОСОБА_2 » та копія свідоцтва про народження позивачки є в матеріалах справи (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 (батько позивачки) народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в селі Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, про що 15 січня 1970 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 та зроблено відповідний актовий запис №3, та в графі «мати» вказана « ОСОБА_6 », а в графі «батько» - « ОСОБА_4 », та копія вказаного свідоцтва міститься в матеріалах справи (а.с. 11).

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_4 (дід позивачки) народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в селі Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, про що 08 грудня 1932 року зроблено відповідний актовий запис № 129 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 07.12.1959 року (повторно) та в графі «мати» вказана « ОСОБА_8 », в графі «батько» зазначений « ОСОБА_5 », та копія вказаного свідоцтва міститься в матеріалах справи (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 в селі Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, про що 17.02.1937 року зроблено відповідний актовий запис №25 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 24.02.2015 року (повторно) та в графі «мати» вказана « ОСОБА_6 », а в графі «батько» - « ОСОБА_9 », та копія вказаного свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.13).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.36).

Як вбачається з архівної довідки, виданої Державним архівом Закарпатської області за № К-3726/01-25 від 11.12.2017 року, в документах архіву є дані про те, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 , про що в книгу реєстрації актів про народження с.Новоселиця Міжгірського району внесено відповідний запис № 81 від 13 вересня 1906 року. Місце народження с.Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області. Батьком ОСОБА_6 вказано ОСОБА_10 , матір`ю ОСОБА_11 (а.с.15-16).

З архівної довідки, виданої Державним архівом Закарпатської області за № К-3727/01-25 від 11.12.2017 року слідує, що книги реєстрації актових записів про народження с.Новоселиця Міжгірського району до жовтня 1895 року на зберігання до архіву не передавалися (а.с.14).

Таким чином, як вбачається з досліджених в судовому засіданні документів, ОСОБА_1 , позивачка у справі, є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_4 був сином ОСОБА_5 , 1894 року народження. ОСОБА_5 був братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 була матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Отже, позивачка ОСОБА_1 є двоюрідною правнучкою матері померлого ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши матеріали справи за поданою ОСОБА_1 позовною заявою про встановлення родинних відносин, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими письмовими доказами, наданими позивачкою та витребуваними судом під час судового розгляду даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Повно та всебічно вивчивши надані суду докази, ретельно дослідивши надані позивачкою документи та витребувані судом матеріали в ході судового розгляду справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, думку сторін, які згідно поданих ними заяв, підтримали позовну заяву ОСОБА_1 та не заперечують проти її задоволення, та всебічно дослідивши докази в обґрунтування заявлених позивачем вимог, оцінивши в сукупності докази, наявні у справі та які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому суд вважає необхідним заявлені вимоги ОСОБА_1 задовольнити та встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є двоюрідною правнучкою матері померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №09 від 23.08.2017) - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області 23.08.2017 року серії НОМЕР_5 , копія якого є в матеріалах справи (а.с.9).

Згідно довідки, виданої виконкомом Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області за вих.№ 581 від 15.11.2017 року, померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був постійним мешканцем АДРЕСА_2 , та на момент його смерті, 22.08.2017 року разом з ним ніхто не проживав (а.с.17).

Постановою приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. за вих..№ 64/02-31 від 08.11.2022 року нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 , позивачці у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлого ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна, а також у спадковій справі відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме, що вони являються родичами спадкодавця до шостого ступеня споріднення та є спадкоємцями, визначеними ст.1265 ЦК України, у зв`язку з чим вважає неможливим видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно (а.с.16).

Також у вказаній постанові нотаріуса зазначається про те, що спадщину за майном померлого ОСОБА_3 прийняла позивачка ОСОБА_1 , шляхом подання у встановлений законом строк, заяви про прийняття спадщини, як спадкоємець п`ятої черги спадкування згідно закону. Також, у встановлений законом строк, заяву про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_1 , подав ОСОБА_2 , як спадкоємець п`ятої черги спадкування згідно закону. Зазначено, що ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався.

Згідно витребуваних судом матеріалів спадкової справи № 07/2018, заведеної 05.02.2018 року приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 05.02.2018 року до вказаного нотаріуса звернулася ОСОБА_1 , позивачка у даній справі, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с.39). Також в матеріалах спадкової справи є довідка виконкому Новоселицької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 15.11.2017 року за вих.№ 581, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був постійним мешканцем АДРЕСА_2 , та на момент його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_15 разом з ним ніхто не проживав (зворот а.с.36).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50791010, виданої 05.02.2018 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі Свідоцтв про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_15 ОСОБА_3 , відсутня (а.с.37).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50791329 від 05.02.2018 року, сформованого приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М., вбачається, що вказаним приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 07-2018 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.38).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50790949, виданої 05.02.2018 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. у Спадковому реєстрі інформація щодо наявності заповітів ОСОБА_3 , відсутня (а.с.38 зворот).

ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок (загальна площа 56,4 кв.м., житлова площа 23,8 кв.м.), який розташований в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 28.10.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 287070781 від 28.10.2014 (а.18-19).

Як вбачається зі Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , складеного оцінювачем ПП «Експерт-Сервіс» ОСОБА_12 зазначено, що станом на дату оцінки 07.03.2023 року вартість вищевказаного об`єкту нерухомого майна становить 115049,00 гривень (а.с.20).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки в позасудовому порядку позивачка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину за майном ОСОБА_3 шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, як спадкоємець п`ятої черги спадкування згідно закону, не має можливості оформити свої права на житловий будинок АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим позивачка змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 не має можливості оформити спадкове майно за законом у зв`язку відсутність інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_2 , а також відсутністю підтвердження родинних відносин, а тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення за заявленими позивачем ОСОБА_1 позовними вимогами.

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачкою, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, та повно і всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулася лише ОСОБА_1 , позивачка по справі, у тому числі щодо спадкового майна у виді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного нерухомого майна, відсутні. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, що вбачається з постанови приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.№ 64/02-21 від 08.11.2022 року (а.с.39,47,16).

Крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, заперечення проти позову відповідачем, третьою особою на стороні відповідача не подані, проте до суду надана письмова заява відповідача про визнання заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, та на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом, права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в загальній сумі 2224,09 грн. /а.с.1/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1258,1268,1276,1297 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 197, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зазначивши, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є двоюрідною правнучкою матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , - ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (громадянка України, РНОКПП НОМЕР_7 ), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО