Справа № 346/5516/22
Провадження № 2/346/527/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

29.12.2022 р. до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява, подана представником позивача адвокатом Романишин Д.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису № 23711, виданого 21.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінасова компанія Управління активами» заборгованості за кредитним договором № SAMDN6118 від 19.02.2021 р. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 13939,36 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши подані позовні матеріали, суддя дійшла висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач посилається на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Водночас слід зазначити, що позивачем подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, при цьому зазначено, що позовна заява не повинна оплачуватися судовим збором на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки даний позов стосується кредитних правовідносин, тобто позивач є споживачем послуг за кредитним договором.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Як вбачається з позову, позивач є споживачем послуг за кредитним договором, у той час як предметом спору у даній справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Наведені позивачем доводи щодо порушення його прав, як споживача, з урахуванням предмету та підстав позову, не дають підстав для висновку, що на спірні правовідносини поширюються гарантії, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки предметом спору у зазначеній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а позивачем не доведено, що він є споживачем послуг нотаріуса у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

А відтак посилання представника позивача на статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав), в зв`язку з чим не сплачено судовий збір, є безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, однак при пред`явленні позову судовий збір сплачено не було.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином судовий збір має бути сплачений у кожному разі, коли позовна заява подається до суду, тобто кожна позовна вимога має бути оплачена судовим збором, якщо законом не встановлено пільг по сплаті судового збору для окремих груп позивачів.

Згідно підпункту 2 п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень.

Відтак сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення фізичної особи до суду із позовною заявою немайнового характеру становить 992,40 грн.

За вказаних обставин суд зазначає про необхідність залишення без руху позовної заяви з наданням позивачеві можливості усунути виявлені недоліки, які можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового чи доказів, що підтверджують звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху до усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Надати позивачу для усунення недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Беркещук Б. Б.