Провадження № 2/752/1177/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 685 000,00 грн.

Посилається в позові на те, що 21 жовтня 2020 року він надав відповідачу позику у розмірі 685 000,00 грн., яку останній зобов`язався повернути в термін не пізніше 20 березня 2021 року.

Отримання коштів відповідачем, а також строк повернення позики підтверджуються розпискою та свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які були присутні під час її складання.

В обумовлений ними та визначений у розписці строк грошові кошти відповідачем йому повернуті не були.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 29 квітня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 28 травня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином.

В матеріалах справи містяться клопотання відповідача про перенесення судових засідань призначених на 27 травня 2022 року та на 11 жовтня 2022 року.

У вказаних клопотаннях відповідач зазначив, що в зв`язку з тим, що ним укладено контракт добровольця територіальної оборони з командиром добровольчого формування він зарахований до складу ДРТГ та покинути кордони Новоград -Волинського району в період воєнного стану та Російської агресії не має змоги. Також зазначив, що з ОСОБА_1 договору позики не укладав.

З урахуванням цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст.ст. 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2020 року між сторонами був укладений договір позики, про що відповідачем в присутності двох свідків була видана власноручна розписка про отримання у позивача в борг грошових коштів у розмірі 685 000,00 грн. ( а.с. 22).

За змістом розписки строк повернення позики був встановлений до 20 березня 2021 року.

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що умови договору відповідач не виконав, борг не повернув.

З точки зору закону в разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

На підтвердження укладеного з відповідачем договору позики та передачу йому грошових коштів позивач надав суду належним чином завірену, у порядку ст.95 ЦПК України, копію розписки відповідача.

Наявність розписки у позивача є свідченням невиконання відповідачем умов договору позики.

Відповідач, не надавши суду відзиву на позов, приведених у позові обставин не спростував, своїх доказів не надав.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем зобов`язань за договором позики, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в розмірі заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6850,00 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 192, 202, 203, 509, 524, 525, 526, 533, 599, 610, 612, 626-628, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 / 685 000,00 грн. боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 / судовий збір в розмірі 6850,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Машкевич