КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18 січня 2023 року місто Київ.
Справа № 357/4897/20
Апеляційне провадження № 22-з/824/20/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Желепи О.В.
суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Запаскіна Максима Романовича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року (у складі судді Цуранова А.О., повне судове рішення складено 12 серпня 2022 року) та за апеляційними скаргами ОСОБА_3 в інтересах Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради, адвоката Запаскіна Максима Романовича в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2022 року (у складі судді Цуранова А.О., інформація щодо дати складення повного тексту рішення відсутня)
у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди
У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, в якому просила:
1) визнати протиправним та скасувати наказ Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради від 23.04.2020 року № 16-к;
2) поновити її на посаді директора та викладача-методиста по класу домри Комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3 з 23.04.2020 року;
3) стягнути з Відділу культури і туризму середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на роботі;
4) відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2021 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення, поновлено позивача на посадах, стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 145 863,55 грн. та компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Додатковим рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2021 року здійснено розподіл судових витрат по справі.

Постановою Верховного Суду від 27.07.2021 року вищевказані судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області від 23.04.2020 року № 16-к «Про звільнення ОСОБА_2 директора КЗ БМР БМШ № 3, викладача-методиста».

Поновлено ОСОБА_2 на посаді, яку вона займала до звільнення - директора та викладача-методиста по класу домри Комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3 з 23.04.2020 року.

Стягнуто з Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.04.2020 року по 17.06.2022 року у розмірі 484 974 грн. 04 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Додатковим рішенням закрито провадження по справі в частині клопотання позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Травянка О.І. в розмірі 44 000,00 грн.

Закрито провадження по справі в частині заяви представника позивача-адвоката - Запаскіна М.Р., про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200,00 грн.

Заяви представника Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області - адвоката Чабанова А.О. та представника ОСОБА_2 - адвоката Запаскіна М.Р. про ухвалення додаткових рішень задоволено частково.

Стягнуто з Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 555 грн.

В іншій частині заяв адвоката Чабанова А.О. та адвоката Запаскіна М.Р. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в інтересах Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 08 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, ОСОБА_3 в інтересах Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради звернулася з апеляційною скаргою, в якому просила скасувати додаткове рішення від 14 жовтня 2022 року, зазначивши, що стороною позивача не було надано попереднього розрахунку до позовної заяви, а тому враховуючи положення ст.. 134 ЦПК України суд повинен був відмовити у відшкодуванні судових витрат. Крім того, зазначала, що суд здійснив розрахунок витрат на правову допомогу на підставі документів, які не мають юридичної сили, без встановленої суми істотної умови в договорі, за участь в судовому засіданні особи, повноваження якої закінчилися 31 грудня 2020 року, та без урахування того, що позивач згідно меморіального ордеру № 11 безспірного списання коштів, вже отримав 8 500 грн.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням, адвокат Запаскін М.Р. в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив додаткове рішення від 14 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяви позивача щодо розподілу судових витрат та повністю відмовити відповідачу у стягненні судових витрат з позивача. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивач вважає помилковим посилання суду на дійсність додаткового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2021 року, яким було стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 11 200,00 грн., у зв`язку з тим, що воно не було оскаржено, оскільки додаткове рішення від 15.04.2021 року хоча і не було оскаржено, проте втратило свою силу разом із основним рішенням на підставі постанови ВС від 27.07.2021 року. Крім того, позивач зазначає, що він не погоджується з висновком суду про передчасність заявлених вимог про розподіл судових витрат, понесених під час розгляду справи Київським апеляційним судом та Касаційним цивільним судом, оскільки на час ухвалення рішення у суду не було підтверджень поновлення строків на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача, а тому висновки суду про те, що рішення від 08.08.2022 року не є остаточним, ґрунтуються виключно на припущеннях. Вказував на те, що з огляду на очевидну неправомірність дій відповідача, які фактично призвели до вимушеного звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав, позивач вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, застосування ч. 9 ст. 141 ЦПК України та покладення на відповідача судових витрат у повному обсязі, оскільки спір виник саме внаслідок неправомірних дій відповідача.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року залишено без задоволення.

Апеляційні скарги ОСОБА_3 в інтересах Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради, адвоката Запаскіна Максима Романовича в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2022 року задоволено частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року залишено без змін.

Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Заяви представника Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області - адвоката Чабанова Андрія Олександровича, представника ОСОБА_2 - адвоката Запаскіна Максима Романовича, про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 67 888,00 (шістдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят вісім )грн.

В іншій частині заяви представника Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області - адвоката Чабанова Андрія Олександровича, представника ОСОБА_2 - адвоката Запаскіна Максима Романовича залишено без задоволення.

19 грудня 2022 року, згідно поштової відмітки, Запаскін М. Р. в інтересах ОСОБА_2 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла до суду 21 грудня 2022 року, в якій просив стягнути на користь ОСОБА_2 з Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000 гривень 00 коп., понесених під час розгляду Київським апеляційним судом скарг, обґрунтовуючи її тим, що в апеляційній скарзі просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення після розгляду справи по суті та зобов`язався надати документальне підтвердження судових витрат не пізніше п`яти днів після розгляду апеляційної скарги. Аналогічна заява була зроблена представником позивача в судовому засіданні до початку судових дебатів.

На підтвердження судових витрат позивача на правничу допомогу під час повторного розгляду справи №357/489720 Київським апеляційним судом надані наступні докази: завірена копія додаткової угоди №5 від 01.11.2022 року, завірена копія акту про надання правничої допомоги №69/54/01-09 від 13.12.2022 року; завірена копія табелю обліку робочого часу від 13.12.2022 року, завірена копія рахунку від 13.12.2022 року №РАХ/2022/0077.

02 січня 2023 року Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради подав заперечення на заяву про ухвалення додаткової постанови , в якому просять відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Вказують на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року про часткове задоволення позову та роз`яснено право позивача подати відзив на апеляційну скаргу. Вказану ухвалу разом із копіями апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами позивач отримав засобами поштового зв`язку, однак відзив на апеляційну скаргу, який є першим процесуальним документом (заявою) позивача по суті спору на стадії апеляційного провадження, остання не подавала, питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції не порушувала, попередній(орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи не наводила.

Зазначає, що клопотання про ухвалення додаткового рішення із доказами на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, відправлені до Київського апеляційного суду представником з пропуском п`ятиденного строку після винесення постанови.

Вказує на те, що разом із відзивом на апеляційні скарги чи в окремому порядку протягом розгляду справи в Київському апеляційному суді попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в апеляційному суді подано не було, а тому, згідно з висновками Верховного суду викладеними у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18, постанові від 22 січня 2020 року у справі №551/1136/17 та у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Відповідно до 270 ЦПК України

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати;

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

При цьому колегія також керується висновком Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року в справі № 345/1537/21, відповідно до якого суд вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11.11.2020 року у справі 908/2614/19 та інших справах та вказати, що виклик (повідомлення) учасників справи в судове засідання у якому розглядається заява про ухвалення додаткового рішення, не є обов`язковим, а їх неявка незалежно від їх повідомлення не перешкоджає розгляду відповідної заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційні скарзі на додаткове рішення районного суду представник позивача просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення після розгляду справи по суті та зобов`язався надати документальне підтвердження судових витрат не пізніше п`яти днів після розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що з апеляційною скаргою представник позивача звернувся 19 листопада 2022 року. Постанова Київського апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг прийнята 13 грудня 2022 року, а заяву про ухвалення додаткового рішення разом з відповідними доказами подано 19 грудня 2022 року. З огляду на те, що 5 день подачі доказів припадав на вихідний день, представником позивача дотримано строки та порядок подання доказів на підтвердження факту та розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ухвалюючи по справі судове рішення, Київський апеляяційний суд не вирішував питання щодо стягнення витрат на правову допомогу позивача, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом рішення районного суду, ухваленого 8 серпня 2022 року та додаткового рішення від 14 жовтня 2022 року.

Як убачається з матеріалів справи, до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги, долучено наступні копії документів: завірену копію додаткової угоди №5 від 01.11.2022 року, завірену копію акта про надання правничої допомоги №69/54/01-09 від 13.12.2022 року; завірену копію табеля обліку робочого часу від 13.12.2022 року, завірену копію рахунку від 13.12.2022 року №РАХ/2022/0077. Крім того в матеріалах справи міститься завірена копія договору про надання правничої допомоги№54 від 06.05.2020 року(а.с. 55-57 т. 7).

У матеріалах справи також міститься копія Ордеру серії АІ №1084729 на надання правової допомоги, зокрема в Київському апеляційному суді, адвокатом Запаскіним М.Р.

Відповідно до Акту про надання правничої допомоги №69/54/01-09 від 13.12.2022 року, відповідно до Додаткової угоди №5 від 01.11.2022 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06 травня 2020 року, укладеного Сторонами, Адвокатом надано Клієнту послуги і виконано роботи із правничої допомоги у цивільній справі №357/4897/20 під час її розгляду у Київському апеляційному суді:

Вивчення та аналіз рішення Білоцерківсього міськрайонного суду від 08 серпня 2022 року та додаткового рішення від 14.10.2022 року (1 година) по 2 000, 00 гривень;

Підготовка та складання апеляційної скарги на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 14.10.2022 року (2 години) по 2 000,00 гривень;

Вивчення та аналіз апеляційних скарг відповідача на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, надання консультацій клієнту щодо цих скарг ( 2 години) 2 000,00 гривень;

Представництво інтересів ОСОБА_2 під час повторного розгляду справи Київським апеляційним судом в засіданні 06.12.2022 року ( 1 година) 2 000, 00 гривень;

Представництво інтересів ОСОБА_2 під час повторного розгляду справи Київським апеляційним судом в засіданні 13.12.2022 року ( 1 година) 2 000, 00 гривень;

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем під час розгляду справи в апеляційній інстанції дійсно були понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката Запаскіна М.Р. , їх розмір становить 14 000 грн Вказані витрати є співмірними зі складністю справи, строком її розгляду, кількістю проведених судових засідань, часом проведення таких засідань в апеляційному суді, відповідають принципу розумності та реальності адвокатських витрат. Підстав для зменшення цих витрат судом не встановлено.

Доводи представника відповідача про те, що позивач не подав відзив на апеляційну скаргу та з ним не порушував питання про відшкодування витрат є неспроможними, оскільки першою заявою позивача по суті спору на стадії апеляційного провадження була апеляційна скарга на додаткове рішення, в якій представник позивача просив суд вирішити питання щодо судових витрат після завершення апеляційного розгляду, що відповідає приписам частини перша, третя статті 134 ЦПК України.

Доводи представника відповідача про пропущений строк подання клопотання про ухвалення додаткового рішення колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України заява про ухвалення додаткового рішення може бути подана до закінчення строку на його виконання.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

13 грудня 2022 року Київський апеляційний суд оголосив вступну та резолютивну частину постанови. Відповідно до статті 141 ЦПК останній день строку подання доказів судових витрат - 18 грудня 2022 року (неділя).

Відповідно до частини п`ятої статті 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки останній день строку подання доказів судових витрат припадає на вихідний, то днем закінчення строку є перший за ним робочий день - 19 грудня 2022 року. Саме в цей день була подана заява, згідно поштової відмітки, зазначеній на конверті (а.с. 227), тому строк подачі клопотання про ухвалення додаткового рішення з додатковими доказами на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не вважається пропущеним.

Доводи представника відповідача про не надання суду попереднього розрахунку витрат є безпідставні та спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких стороною позивача заявлялось про те, які витрати позивач очікує понести.

В запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення представником відповідача не наводяться обґрунтовані доводи, завищення адвокатом, витраченого ним часу на надання правової допомоги позивачу під час повторного апеляційного розгляду даної справи.

Тобто відповідачем не доведено не співмірність витрат зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зважаючи на те, що апеляційним судом не було вирішено у постанові Київського апеляційного суду від 13 грудня2022року питання про стягнення на користь ОСОБА_2 з Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем внаслідок отримання правової допомоги під час повтроного апеляційного розгляду, колегія доходить висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення усправі.

Отже, враховуючи те, що взадоволенні апеляційної скарги відповідача на рішення, яким вирішено спір між сторонами було відмовлено у повному обсязі,а рішення суду першої інстанції від 08.08.2022 залишено без змін, зважаючи на надані представником позивачадокази понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку про задоволення заяви та стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Запаскіна Максима Романовича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року та за апеляційними скаргами ОСОБА_3 в інтересах Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради, адвоката Запаскіна Максима Романовича в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу (Управління) культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Стягнути з Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради (, адреса: 09117, Київська область, м. Біла Церква. вул. Героїв Небесної Сотні, будинок 36 ) на користь ОСОБА_2 ( РНКОПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00к. (чотирнадцять тисяч ).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик