Справа № 946/220/23
Провадження № 2/946/1779/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

11.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 20 000 доларів США за договором позики від 10.03.2022, мотивуючи тим, що 10.03.2022 передав відповідачці у борг грошові кошти у сумі 20 000 доларів США за умови їх повернення у строк до 10.08.2022 без оплати процентів за користування ними, про що свідчить відповідний договір займу від 10.03.2022 та розписка про отримання позики від 10.03.2022, проте відповідачка в обумовлений строк борг не повернула, від виконання грошового зобов`язання ухиляється.

Рух справи

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2023 позов залишено без руху.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.02.2023 заяву позивача про забезпечення позову повернено позивачу.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2023 заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Аргументи учасників справи

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 23.02.2023 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у їх відсутність.

В судове засідання відповідачка не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 23.02.2023 позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову відомі, просить справу розглядати у їх відсутність.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

10.03.2022 ОСОБА_1 передав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 585 098 грн за курсом Національного банку України на момент укладення договору (29,2549 грн), що підтверджено договором займу від 10.03.2022.

Отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 у сумі 20000 доларів США підтверджено відповідною розпискою від 10.03.2022.

Відповідно до договору займу від 10.03.2022, відповідачка зобов`язалась повернути грошові кошти в строк до 10.08.2022 за курсом Національного банку України на момент повернення боргу.

Згідно з довідкою відділення «ОТП Банк» в м. Ізмаїл від 03.11.2022, станом на 03.11.2022 офіційний курс долара Національного банку України відносно гривні складає: 1 долар США = 36,5686 грн.

До теперішнього часу зобов`язання з повернення боргу відповідачкою не виконано.

Позиція суду

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Перевіривши матеріали, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Враховуючи, що факт одержання відповідачкою коштів у сумі 20000 доларів США від позивача підтверджено належними та допустимими доказами та нею не оспорюється, зобов`язання з повернення боргу в обумовлений договором строк відповідачкою не виконано, відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, визнання позову закону не суперечить, прав третіх осіб не порушує, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати

Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено 2684 грн.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. 1 п.п. 2 Закону України «Про судовий збір», від 08.07.2011 № 3674-VI, сума судового збору, яка справляється за подання позовної заяви майнового характеру, поданою фізичною особою, повинна складати 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання позовної заяви до суду складає 7312,00 грн (20000 * 36,56 * 1%).

Сплату позивачем судового збору підтверджено платіжними дорученнями № 12623201 від 14.11.2022 в сумі 2481,00 грн та № 13155778 від 02.02.2023 в сумі 4831,00 грн.

За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7312,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 258, 263-268, 273, 354 ЦПК України, ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 10 березня 2022 року в сумі 20 000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 7312,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя: Г.І.Смокіна