КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 370/1333/19
№88-ц/824/3/2023
№22-з/824/96/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року та про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про застосування наслідків вчинення нікчемного правочину шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права приватної власності на земельну ділянку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

у квітні 2019р. позивачі звернулися до суду з позовом та, з урахуванням уточнення позовних вимог, просили застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину із безпрецедентно грубого порушення права приватної власності ОСОБА_1 на землю, здійсненого з метою використання всупереч закону частини земельної ділянки ОСОБА_1 та незаконного заволодіння нею; зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернути ОСОБА_1 частину його земельної ділянки, яку одержано на виконання вказаного правочину; відшкодувати матеріальні збитки та моральну шкоду, спричинену вчиненням недійсного правочину, а саме, стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 32 400грн матеріальних збитків та 15 000грн моральної шкоди, з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 10 000грн моральної шкоди з кожного. Також просили стягнути з ОСОБА_3 на їх користь судові витрати.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про застосування наслідків вчинення нікчемного правочину шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права приватної власності на земельну ділянку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовлено.

16 грудня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Київського апеляційного суду заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами, в якій заявники просять постанову апеляційного суду скасувати, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з урахуванням уточнення позовних вимог, а саме: про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину із безпрецедентно грубого порушення права приватної власності ОСОБА_8 на землю, здійсненого з метою використання всупереч закону частини земельної ділянки ОСОБА_8 та незаконного заволодіння нею: зобов`язати відповідачів повернути ОСОБА_9 частину його земельної ділянки, яку одержано на виконання вказаного правочину і відшкодувати матеріальні збитки та моральну шкоду, спричинені вчиненням недійсного нікчемного правочину задовольнити і ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернути незаконно відібрану у ОСОБА_1 частину приватизованої земельної ділянки; стягнути на користь ОСОБА_1 суми матеріальних збитків і моральної шкоди, що спричинені вчиненням відповідачами недійсного нікчемного правочину, а саме з: ОСОБА_3 суму 32400грн. матеріальних збитків і 15 000грн. моральної шкоди; ОСОБА_7 -10000грн., ОСОБА_4 - 10 000грн., ОСОБА_5 - 10 000грн., ОСОБА_6 - 10 000 грн. - моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів суму фактично здійснених судових витрат на захист порушених конституційних прав позивачів.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_10 та ОСОБА_2 посилаються на те, що постанова Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року складена у справі, якої не існує, натомість справу за позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про застосування наслідків вчинення нікчемного правочину шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права приватної власності на земельну ділянку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд апеляційної інстанції не вирішив, що на думку заявників, є нововиявленою обставиною, про що вони дізналися лише 17 листопада 2021 року після отримання ОСОБА_11 копії постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року та в результаті консультацій із правозахисниками громадської організації «Стоп корупція».

Крім того, 2 лютого 2022 року ОСОБА_10 та ОСОБА_2 подали до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просять ухвалити додаткове рішення про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернути ОСОБА_1 частину його земельної ділянки, яку одержано на виконання недійсного правочину, посилаючись на те, що постановою Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року вказана позовна вимога не була розглянута і стосовно неї не було прийнято судове рішення.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про день та час розгляду заяв про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року та про ухвалення додаткового судового рішення повідомлялися належним чином, відповідач ОСОБА_3 підтвердив про їх обізнаність про розгляд вказаних заяв та небажання приймати участь у розгляді заяв в суді апеляційної інстанції, у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подавали.

За таких обставин та відповідно до положень ч. 2 ст. 429, ст. 270 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність вказаних учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які підтримали подані заяви, пояснення ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення

вказаних заяв, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи заяв, вважає, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Щодо заяви про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами.

За змістом ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами, заявники стверджували, що вказана постанова ухвалена у справі, якої не існує, а апеляційним судом спір по суті не вирішений,

що, на їх думку, є нововиявленою обставиною.

У постанові Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року зазначено, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є ненадання позивачами достатніх та належних доказів у підтвердження своїх вимог.

Змагальність сторін і диспозитивність цивільного судочинства є одними з основних засад (принципів) останнього (пункти 4 і 5 частини третьої статті 2, частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи (частина перша статті 13 ЦПК України).

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містить посилань на будь-які нововиявлені обставини, а містить у собі доводи незгоди із судовим рішенням апеляційного суду та вимоги здійснити переоцінку доказів, які на думку заявників, були ними надані суду першої інстанції, що не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень. Згідно з ним жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України").

Колегія суддів вважає, що заявниками не було наведено жодної обставини, яка може вважатися нововиявленою у даній справі і може бути підставою для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року за процедурою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, доводи заявників, на які вони посилаються, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Пунктом 1 частини 3 та частиною 4 статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних правових підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, у задоволенні заяви слід відмовити, а постанову Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року залишити в силі.

Щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою

учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, заявники стверджують, що апеляційним судом не було ухвалено судове рішення з приводу позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернути ОСОБА_1 частину його земельної ділянки, яку одержано на виконання недійсного правочину.

Як зазначено у постанові Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року, для встановлення дійсних меж спірних земельних ділянок та перевірки відповідності меж земельних ділянок Державним актам про право приватної власності на земельні ділянки необхідні спеціальні знання, у зв`язку із чим позивачам було роз`яснено право заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи.

Однак, своїм правом позивачі не скористалися, вважаючи, що необхідність у проведенні судової експертизи відсутня, враховуючи предмет і підстави заявленого ними позову.

Колегія суддів вважала, що без проведення судової земельно-технічної експертизи неможливо встановити чи були дії відповідачів неправомірними, а також неможливо вирішити даний спір по суті, у тому числі і вирішити питання чи була зайнята відповідачами частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 .

Виходячи із ненадання позивачами достатніх та належних доказів у підтвердження своїх позовних вимог, колегія суддів відмовила у задоволенні всіх позовних вимог, які були заявлені позивачами та були предметом судового розгляду.

За таких обставин, правові підстави для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі відсутні.

Керуючись статтями 270, 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанову Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про застосування наслідків вчинення нікчемного правочину шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права приватної власності на земельну ділянку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити в силі.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 січня 2023 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк