печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. м. Київ

Печерсаький районний суду м. Києва

в складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судового засідання Солонухи Д. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Маляра Станіслава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2023 на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Маляра Станіслава Анатолійовича від 20.11.2023, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким стягнути з позивача ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» на користь ОСОБА_1 витрати за надану правовоу допомогу у розмірі 19500 гривень 00 копійок.

Заяву обґрунтовує тим, що під час судового розгляду цивільної справи представник відповідача, у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, зробив заяву про подання доказів на підтвердження судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2023 позов ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, залишено без розгляду.

05.05.2023 між відповідачем та адвокатом Малярем С. А. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0505/23.

20.11.2023 між відповідачем та адвокатом Малярем С. А. складено та підписано акт про надання правничої допомоги до договору про надання правової допомоги від 05.05.2023, відповідно до якого адвокат надав, а замовник прийняв правничу допомогу, загальний розмір витрат на правничу допомогу у справі № 757/18561/23-ц склав 19500 грн 00 коп, з яких: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи 3000,00 грн; правовий аналіз наданих клієнтом документів 6000,00 грн; участь у судових засіданнях 7500,00 грн; складання і подання заяви про залишення позову без розгляду 3000,00 грн.

28.11.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» Зарубіної Т. М. про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до якої, представник позивача просить, зменшити витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до ціни правової (правничої) допомоги, встановленої сторонами договору № 0505/23 від 05.05.2023 в п. 3.1., а саме - зменшити до 0 грн. 00 коп.

Вказує, що відповідно до п. 3.1. Договору сторони встановили, що правова (правнича) допомога за цим договором надається безоплатно. Розділом 2 Договору встановлені обов`язки сторін, серед яких немає обов`язку ОСОБА_1 оплачувати надані за Договором правові послуги. Крім того, Договором сторони не встановили вартість за годину надання правової допомоги. Тому акт про надання правничої допомоги до Договору від 20.11.2023 суперечить умовам Договору. Таким чином, додані позивачем до заяви про видачу додаткового рішення від 20.11.2023 щодо стягнення судових витрат докази, суперечать один одному та не підтверджують понесені відповідачем витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву з додатками, врахувавши позицію позивача, яка викладена у його заяві, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявлених вимог, приходить до наступного.

Так, у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2023 позов ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 133 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що під час судового розгляду цивільної справи інтереси відповідача ОСОБА_1 представляв адвокат Маляр С. А.

Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1487225 від 19.09.2023, ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 05.05.2023 уповноважив адвоката Маляра С. А., представляти його інтереси у Печерському районному суді м. Києва.

Згідно з п.1.1, 1.2 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2023, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Маляром С. А., клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в питаннях захисту прав клієнта наданих Конституцією України. Здійснювати захист порушених або невизнаних прав клієнта у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктом 2.1.4 Договору визначено, що при наданні юридичної допомоги, керуватися Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», чинним законодавством України та умовами цього Договору.

Відповідно до 3.1. Правова (правнича) допомога за цим договором надається безоплатно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2023 позов ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, залишено без розгляду.

Відповідно до акту про надання правничої допомоги до договору № 0505/23 від 05.05.2023 до Договору про надання правової (правничої) допомоги віл 05.05.2023, складеного 20.11.2023, адвокат надав, а замовник прийняв правничу допомогу у судовій справі №757/18561/23-ц, загальна вартість послуги складає 19500,00 гривень. Сторони засвідчили, що послуги (роботи) надані в повному обсязі, відповідають умовам укладеного договору і волевиявленню сторін. Зауважень та претензій по наданим послугам (виконаним роботам) клієнт до адвокатського об`єднання не має.

Як вбачається із заяви адвоката Маляра С. А. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, а саме щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надану професійну правничу допомогу у розмірі 19500,00 гривень, останній обґрунтовує її положеннями ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Згідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі №741/1681/17 Верховний Суд зазначив, що законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст.142 ЦПК України). При цьому звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст.55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, а добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист. Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивачів, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивачів, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

При цьому, за правилами ч. 5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування (ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України) необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Адвокатом у заяві про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, не обґрунтовано та не надано відповідних доказів, що дії позивача були необґрунтованими або він діяв недобросовісно.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки. Тому суд вважає, що підстав для задоволення вимог заяви про стягнення із позивача витрат на правову допомогу у розмірі 19500,00 грн., відсутні.

Водночас, відповідно до п. 3.1. Договору про надання правової допомоги № 0505/23 від 05.05.2023 сторони встановили, що правова (правнича) допомога за цим договором надається безоплатно.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Маляра С. А. від 20.11.2023, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким стягнути з позивача ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» на користь ОСОБА_1 витрати за надану правовоу допомогу у розмірі 19500,00 гривень.

Відповідно до ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.2, 76, 89, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Маляра Станіслава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали, а якщо додаткова ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 18 грудня 2023 року.

Суддя Ю. Г. Головко