Справа № 697/1595/22
Провадження № 2/697/86/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Колісник Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Десятник О.А.,

представника позивача адвоката Шишки Р.І.,

представника відповідача - адвоката Хорошун О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Канів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони уклали шлюб 26.11.2011. Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 . 29.07.2019 шлюб між подружжям було розірвано. На підставі рішення Канівського районного суду Черкаської області від 30.04.2020 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2020 до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач довідався, що не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт відповідач приховала та ввела в оману позивача щодо його батьківства відносно цієї дитини.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.09.2022 позов ОСОБА_1 до відповідача про оспорювання батьківства задоволено, зобов`язано Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 01 від 12.01.2017, складено виконавчим комітетом Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області про народження ОСОБА_3 . У зв`язку з винесенням цього рішення необхідно звільнити позивача від сплати аліментів в частині, які стягуються на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, станом на 30.09.2022 відповідачем безпідставно отримано від позивача аліменти в сумі 32012,14 грн. на ОСОБА_3 , який не є сином позивача. Безпідставно набуті кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також незаконними діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, що полягає у тому, що він перебував у пригніченні, приниженні, змінився його звичний спосіб життя. Відповідач ввела його в оману та насміхалася з нього, що він утримував чужу дитину. З урахуванням уточнених вимог, позивач просить звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.03.2020 року. Відкликати виконавчий лист від 30.04.2020 року, справа № 697/415/20 із Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 16475, 39 грн., зобов`язати Канівський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зробити перерахунок сплачених ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліментів з 03.03.2020. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрати за надану професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8588,80 грн.

Від представника відповідача надійшла заява про те, що відповідач та представник відповідача визнають вимоги про звільнення від сплати аліментів ОСОБА_1 на малолітнього сина ОСОБА_6 , проти задоволення вимог про стягнення коштів у сумі 32012,14 грн. та моральної шкоди заперечують, оскільки вони повернуті відповідачем добровільно, щодо відкликання виконавчого листа заперечують. Стягнення судових витрат з позивача заперечують, оскільки їх розмір не відповідає розрахунку та є надмірним для відповідача, просить розглянути справу без участі відповідача та її представника.

Ухвалою суду від 11.11.2022 відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи відкладався за клопотанням представників сторін та у зв`язку з їх неявкою.

Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, уповноважили представляти свої інтереси представників.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, заявлених у позовній заяві з урахуванням уточнення позовних вимог. Пояснив, що відповідач дійсно повернула безпідставно отримані кошти як аліменти на дитину ОСОБА_6 , але протягом розгляду справи з позивача ще були стягнуті кошти, тому просить стягнути з відповідача додатково 16475,39 грн. Також необхідно зобов`язати ДВС зробити перерахунок сплачених позивачем аліментів та користь відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача визнала позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів ОСОБА_1 на малолітнього сина ОСОБА_6 , проти задоволення вимог про стягнення безпідставно отриманих коштів та моральної шкоди заперечують, кошти були повернуті позивачу відповідачем добровільно, щодо відкликання виконавчого листа заперечують. Правова допомога позивачу надана, але при цьому має враховуватися визнання частково позову відповідачем та добровільне повернення коштів позивачу.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони з 26.11.2011 перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 2019 році було розірвано рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2019 (а.с.10,17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила дитину - ОСОБА_3 , батьком якого був записаний ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2020 та виконавчого листа від 30.04.2020 у справі № 697/415/20 з ОСОБА_1 на користь відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2020 до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.11-12, 16).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.09.2022 у справі № 697/1038/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства задоволено. Рішенням суду зобов`язано Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 01 від 12.01.2017, складено виконавчим комітетом Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області про народження ОСОБА_3 (а.с.13-14).

Відповідно до довідки Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.09.2022 розмір аліментів сплачених ОСОБА_1 ОСОБА_7 за період з 03.03.2020 по 30.09.2022 складає 96036,42 грн. (а.с.15).

Відповідно до квитанції від 19.19.2022 представником відповідача перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 35000,00 грн. як добровільне повернення аліментів ОСОБА_8 на сина ОСОБА_6 (а.с.59).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Отже, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення в цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, в тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини не виникає.

Згідно з частиною 1 статті 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Оскільки рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.09.2022 у справі № 697/1038/22 встановлено, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим відповідно до норм Сімейного кодексу України відсутні підстави для продовження стягнення з нього аліментів на утримання цієї дитини за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2020 та виконавчим листом від 30.04.2020 у справі № 697/415/20.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 21.07.2021 в справі № 477/1165/20, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 Сімейного кодексу України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дітей, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дітей. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині звільнення позивача від стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від стягнутих за судовим рішенням аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів (аліментів) на утримання дитини, суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити з наступних підстав.

Статтею 179 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

При цьому стаття 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, обов`язковими умовами, з якими законодавець пов`язує виникнення зобов`язань про повернення аліментів, є відсутність правової підстави для їх набуття однією особою за рахунок іншої особи та недобросовісність набувача. Відсутність правової підстави означає, що кошти (майно), набуті або збережені особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом, іншим правовим актом чи правочином.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2020, яке набрало законної сили, тобто аліменти стягувалися на законній правовій підставі, в суду відсутні підстави вважати, що відповідач діяла недобросовісно та що грошова сума, яку просить стягнути позивач, є безпідставно набутою. Крім того, одержані відповідачем кошти є власністю дитини, в силу статті 1215 ЦК України аліменти поверненню не підлягають, а тому на відповідача не може бути покладений обов`язок повернути їх позивачу.

Позовні вимоги про відкликання виконавчого листа від 30.04.2020, справа № 697/415/20 із Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання останнього зробити перерахунок сплачених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів з 03.03.2020 задоволенню не підлягають, як заявлені безпідставно.

Як встановлено судом, відповідно до виконавчого листа від 30.04.2020, справа № 697/415/20 з ОСОБА_1 на користь відповідача стягуються аліменти на утримання трьох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки позивач звільняється від сплати аліментів за виконавчим листом від 30.04.2020 лише в частині їх стягнення на утримання однієї дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстав для відкликання виконавчого листа, за яким проводиться стягнення аліментів і на двох інших дітей, немає.

Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання державної виконавчої служби провести перерахунок сплачених позивачем на користь позивача аліментів з 03.03.2020, оскільки такі заявлені до особи, яка не є стороною у справі. Крім того, такі вимоги, за наявності підтвердження порушеного права учасників виконавчого провадження, підлягають розгляду в порядку виконання судових рішень, а не в порядку позовного провадження.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди на користь позивача, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст. 23 ЦК України).

Позивачем, всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано жодного доказу на підтвердження завдання йому моральної шкоди, позовні вимоги в цій частині грунтуються на недоведених обставинах. Підстав для стягнення моральної шкоди не встановлено, а тому позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем заявлено до стягнення 8588,80 грн. витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, та у відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі задоволених позовних вимог - 1717, 76 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 179, 180, 188, 197 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.03.2020 до досягнення дитиною повноліття, що стягуються згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2020 та виконавчого листа від 30.04.2020 у справі № 697/415/20.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 1717 (однієї тисячі сімсот сімнадцять) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2023.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий Л . О . Колісник