Справа № 158/1908/22
Провадження № 2/0158/21/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2023 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Костюкевича О.К.
секретаря Хмілевської І.О.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Олицької селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , Олицької селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.04.2016 за нею визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Дане право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. Вказаний житловий будинок є чотирьох квартирним, на земельній ділянці, що відноситься до вказаного будинку, розташовані допоміжні господарські будівлі і споруди, які перебувають у користуванні всіх співвласників багатоквартирного будинку. Оскільки земельна ділянка у власність чи користування належним чином не передана, тому перебуває у комунальній власності Олицької селищної ради Луцького району Волинської області. Відповідач по справі є власником двох квартир у даному багатоквартирному будинку - АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , остання без згоди інших співвласників багатоквартирного будинку спорудила два паркани, які створюють позивачу перешкоди в користуванні прибудинковою територією та господарськими приміщеннями, в яких вона зберігала дрова, зібраний врожай. Вказаний паркан позбавляє можливості транспортного доїзду до цих приміщень, фактично паркан розділяє прибудинкову територію на дві частини, однією з яких володіє лише відповідач. На вказаній частині розташований вхід на горище будинку та точка централізованого водопостачання з краном, які перебувають у користуванні усіх співвласників багатоквартирного житлового будинку. Спорудження вказаних парканів фактично призвело до самовільного захоплення частини прибудинкової території відповідачем, добровільно зносити паркани остання відмовляється.
Тому, просить суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за чотирьох квартирним житловим будинком АДРЕСА_4 шляхом демонтажу двох самочинно споруджених парканів на прибудинковій території вищезазначеного багатоквартирного будинку.
Відповідачем ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заву, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити, враховуючи наступні обставини:
Власником земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок та на якій було споруджено паркани, є Олицька селищна рада Луцького району Волинської області. Паркани є елементом благоустрою прибудинкової території будинку, будь-яких перешкод у користуванні територією чи допоміжними приміщеннями вони не створюють. Позивач жодного разу не зверталась до неї з вимогою чи пропозицією знести паркан, будь-яких конфліктів між ними не було. Вказує, що вона є пенсіонером по віку, має сина інваліда з дитинства, що має вади зору, а тому встановлення паркану дало змогу йому почуватись безпечно на подвір`ї. Вона написала до Олицької селищної ради заяву про необхідність формування земельної ділянки для подальшої передачі у власність співвласникам будинку, що свідчить про її бажання узаконити володіння спірною земельною ділянкою, в тому числі і споруджені нею паркани. При цьому власник земельної ділянки Олицька селищна рада будь-яких зауважень чи претензій щодо споруджених нею парканів не має, водночас позивач взагалі не є ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки, на якій споруджені паркани, у неї відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, тому взагалі не має права звернення до суду з вказаним позовом. Позивач і надалі безперешкодно користується належними їм підсобними приміщеннями, тому будь-які права позивача спорудженням парканів порушені не були. Таким чином відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Мисковцем І.А. було надано додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказує, що позов пред`явлено неналежним позивачем, так як ОСОБА_1 не набула будь-яких законних прав на земельну ділянку, тому і будь-які її права чи інтереси порушені бути не могли, що позбавляє її права звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити, з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні суду показала, що спорудила паркани з метою недопущення на територію поблизу її квартири сина позивача, який регулярно в сумнівних компаніях вживає алкогольні напої на подвір`ї їх будинку, тобто метою спорудження парканів є обмеження доступу на огороджену територію позивача та членів її сім`ї. Інший співвласник квартири у даному будинку будь-яких претензій до паркану не має.
Представник відповідача Олицької селищної ради Асатрян А. в судовому засіданні суду показав, що спірний паркан був споруджений відповідачем на місці старого дерев`яного паркану, який з часом просто зіпсувався, тому встановлення нового відповідачем покращило благоустрій прибудинкової території. Земельна ділянка не сформована та не передана в користування чи у власність власникам багатоквартирного будинку. Комісією селищної ради не було встановлено факту обмеження доступу власників багатоквартирного будинку до прибудинкової території, помешкання чи будь-яких прибудинкових споруд. Комісією було встановлено лише наявність незручностей наявністю паркану у користуванні майном, що є у спільній власності сторін по справі, однак перешкод не становить.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.04.2016 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7-9). Відповідач ОСОБА_3 є власником квартир АДРЕСА_5 , власником квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_5 (а.с. 15-17).
Відповідно до акту обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_4 від 31.05.2022 (а.с. 18) частина прибудинкової території загороджена відовідачем ОСОБА_3 і використовується нею для своїх потреб. Це створює певні незручності власникам інших квартир. На момент обстеження у присутності комісії користувач загородженої прибудинкової території ОСОБА_3 не забороняла скаржнику ОСОБА_1 у вільному проході по загородженій території.
Відповідно до довідки Олицької селищної ради № 1608 від 17.10.2022 земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_4 є комунальною власністю Олицької селищної ради (а.с. 81).
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Разом із тим усунення перешкод власнику у користуванні своїм майном як спосіб захисту цивільного права чи інтересу фактично передбачає покладення на відповідача обов`язку припинити дію, яка порушує право, та можливе лише щодо триваючого правопорушення.
В силу ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно зі статтею 38 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм (стаття 39 ЗК України).
В силу ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.
Також відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною третьою статті 42 ЗК України порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.
В силу п. 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, а також: спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що паркан, споруджений відповідачем, фактично відмежовує частину прибудинкової території, утруднює доступ інших співвласників до допоміжних будівель, та як було вказано самим відповідачем в судових дебатах було здійснено з метою допущення на огороджену територію членів сім`ї позивача, а отже створює перешкоди іншим співвласникам квартир у багатоквартирному будинку у користуванні спільним майном, тому суд приходить до висновку про підставність позову та необхідність здадоволення позовних вимог.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору
На підставі ст.ст. 355, 382 ЦК України, ст.ст. 42, 89 ЗК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за чотирьох квартирним житловим будинком АДРЕСА_4 шляхом демонтажу двох самочинно споруджених парканів на прибудинковій території вищезазначеного багатоквартирного будинку.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_9 .

Представник відповідача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_10 .

Відповідач: Олицька селищна рада Луцького району Волинської області, вул. Замкова, 17 смт. Олика Луцького району Волинської області, п/і 45263, .

Представник відповідача: Асатрян Артур Араратович, , вул. Замкова, 17 смт. Олика Луцького району Волинської області, п/і 45263.

Третя особа: ОСОБА_5 , АДРЕСА_11 .

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судового рішення складений 01.02.2023