ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді-доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Маслова О.Г.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року, ухвалене суддею Поліщук Т.В., повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає з 22.11.2000 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира зареєстрована на праві власності за його бабусею ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Полікашиним Ю.В. 16.10.2000 року. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , при житті ОСОБА_3 проживала у квартирі АДРЕСА_2 разом з ним, його дружиною ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач є інвалідом 2-ї групи загального захворювання з 24.09.2007 року, інвалідність отримав внаслідок перенесеної тяжкої закритої черепно-мозкової травми. Після перенесеної травми позивач не пам`ятає практично все, що було до отримання ним травми. Зі слів родичів йому відомо, що його мати померла ще до його одруження, після чого його батько знайшов іншу жінку, продав квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , в якій вони раніше жили, та виїхав на інше невідоме місце проживання. Позивач звернувся до Одинадцятої ХДНК із заявою про прийняття спадщини після його померлої бабусі та в нотаріальній конторі дізнався, що у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 звернувся батько позивача ОСОБА_2 , який проживав без реєстрації на території Золочівського району в с. Уди. ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_2 помер у с. Уди Золочівського району Харківської області. Свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 за життя батько позивача ОСОБА_2 не отримав. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого батька ОСОБА_2 , звернутися до нотаріальної контори за місцем смерті померлого батька він не має можливості, оскільки відсутні відомості про місце проживання і реєстрації його батька.

22.09.2022 року позивач ОСОБА_1 пред`явив суду уточнену позовну заяву до Харківської міської ради про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 123-126).

Уточнена позовна заява мотивована тим, що після смерті батька ОСОБА_2 він не міг звернутися у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про смерть батька та через тяжку черепно-мозкову травму він втратив пам`ять, також в нього не лишилося будь-яких документів, які б підтверджували його родинні стосунки з батьком, бабусею та йому був потрібен значний час для їх відновлення.

22.09.2020 року позивач ОСОБА_1 подав суду клопотання про заміну неналежного відповідача Одинадцяту харківську державну нотаріальну контору на належного відповідача Харківську міську раду (а.с. 122).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 року замінено неналежного відповідача Одинадцяту х барківську державну нотаріальну контору на належного відповідача Харківську міську раду, прийнято уточнену позовну заяву (а.с. 132-133).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задоволено.

Надано ОСОБА_1 додатковий строк терміном у два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що приймаючи до уваги безпорадний стан позивача, внаслідок отриманої у 2003 році травми, суд встановив, що причини пропуску ним строку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тому позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, позивач повинен був звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 09.02.2006 року, проте, звернувся лише 23.04.2021 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2021 року, тому позивач вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки вже минув шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вказує, що у випадку не прийняття особи спадщини Харківська міська рада на виконання вимог ст. 1277 ЦК України повинна виконати законний обов`язок щодо пред`явлення до суду заяви про визнання майна, що належало на праві приватної власності ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною та її передачу до комунальної власності територіальної громади міста Харкова. У своїй заяві позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 він у встановлений законом 6-ти місячний строк не зміг звернутися до нотаріальної контори через те, що не знав про сам факт його смерті, а потім через те, що з отриманою тяжкою ЗЧМТ втратив пам`ять, у нього не лишилося ніяких документів, які б підтверджували родинні стосунки з батьком, бабусею і йому потрібен був значний час для їх відновлення, отримання дублікатів. Відповідач вказує, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов помилкового висновку, оскільки незнання про смерть ОСОБА_2 не є поважною причиною для пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для прийняття спадщини, як це вимагає практика Верховного Суду. При цьому посилається на постанови Верховного Суду від 17.10.2019 року у справі №766/14595/16, від 27.05.2020 року у справі №336/1127/17. Також вказує, що позивачем не було доведено, на який саме термін він втратив пам`ять внаслідок травми, і що він не мав можливості раніше звернутися до нотаріальної конотори для прийняття спадщини після спадкодавця та у разі пропуску строку для прийняття спадщини, подальшого звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.07.2021 року дана справа витребувана з Московського районного суду м. Харкова (а.с. 190).

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 30.07.2021 року у даній справі відкрито апеляційне провадження та справа призначена до апеляційного розгляду на 25.01.2022 року о14-40 год., з повідомленням учасників справи (а.с. 200).

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Харківського апеляційного суду 20.08.2021 року, ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 210-213).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 03.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 225).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.08.2022 року справа призначена до розгляду на 18.01.2023 року на 10-40 год., з повідомленням учасників справи (а.с. 226).

У судове засідання до апеляційного суду не з`явився відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 02.01.2023 року судової повістки про виклик в цивільній справі на офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 228). Заяв та клопотань від нього про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Полікашиним Ю.В. 16.10.2000 року №3796, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР від 21.01.2019 року (а.с. 27).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

За життя ОСОБА_3 з 22.11.2000 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані: онук ОСОБА_1 , 1979 р.н., дружина онука ОСОБА_4 , 1982 р.н., правнук ОСОБА_5 , 1999 р.н., що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» (а.с. 65).

Згідно наданої до суду копії спадкової справи №779/04 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що 24.07.2004 року до Одинадцятої ХДНК із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 (а.с. 57).

Згідно повідомлення П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подано від імені сина спадкодавиці ОСОБА_2 , на підставі якої заведено спадкову справу №779/2004. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини від спадкоємців не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 55).

Той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_3 підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, про державну реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, які містяться в матеріалах спадкової справи (а.с. 56-84).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Уди Золочівського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 81).

ОСОБА_2 на території Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області не був зареєстрований (а.с. 35).

Згідно повідомлення Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, тіло ОСОБА_2 було виявлено на території Удянської сільської ради, інформацією щодо реєстрації (проживання) ОСОБА_2 . Золочівська селищна рада не володіє (а.с. 104).

Згідно повідомлення КНП ЗРР «Золочівська ЦРЛ», надання відомостей щодо місця проживання померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не можливо у зв`язку з відсутністю медичної документації в цьому закладі (а.с. 106).

Згідно повідомлення Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, після смерті ОСОБА_2 з дня смерті та по теперішній час до Золочівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини тощо не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 116).

Батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Мати позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 74).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с. 9).

Згідно повідомлення П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, після померлого ОСОБА_2 спадкова справа у конторі не заводилася, свідоцтва про право на спадщину конторою не видавалися (а.с. 118).

Постановою державного нотаріуса П`ятої ХМДНК від 26.04.2021 року №1580/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі на його ім`я після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 з тих підстав, що на час відкриття спадщини місце проживання спадкодавця ОСОБА_2 документально не підтверджено та неможливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його батька ОСОБА_2 (а.с. 160-161).

Позивачем на підтвердження поважності пропуску ним строку звернення із заявою про прийняття спадщини надані: медична документація на підтвердження отримання позивачем 17.07.2003 року тяжкої закритої черепно-мозкової травми; документи про встановлення ОСОБА_7 з 24.09.2007 року довічно інвалідності 2-ї групи загального захворювання. Згідно виписок з актів огляду МСЕК діагноз: стійкі наслідки перенесеної тяжкої закритої черепно-мозкової травми в побуті 17.07.2003 року (а.с. 14-20, 128-130).

Допитана у суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_4 показала, що вона є дружиною позивача з 1999 року, з 2000 року вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею позивача та на бабусю позивача зареєстроване право власності на зазначену квартиру. Батько позивача проживав окремо. У 2003 році позивач отримав травму, після чого був лежачим, вів себе як маленька дитина, йому прийшлося знову навчатися говорити, вживати їжу, одягатися. У 2004 році померла бабуся позивача, після смерті якої зникли документи на квартиру. Тільки у 2010 році вона випадково дізналась, що батько позивача продав належну йому квартиру, де проживав, після смерті ОСОБА_3 батька позивача вона не бачила.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05. 008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК (435-15), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є визначення позивачеві додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, причини пропуску позивачем строку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій у зв`язку з його безпорадним станом внаслідок отриманої тяжкої закритої черепно-мозкової травми у побуті 17.07.2003 року.

Стан здоров`я позивач та проходження ним у період 2003-2012 роках відповідного лікування після отриманої травми підтверджується епікриз-випискою з історії його хвороби №5142 від 23.08.2012 року (а.с. 130).

Згідно виписок із акту огляду МСЕК від 24.09.2007 року, від 03.09.2008 року, від 10.09.2009 року, від 01.12.2011 року, від 26.09.2012 року позивач визнаний інвалідом 2-ї групи з діагнозом: стійкі наслідки тяжкої черепно-мозкової травми в побуті 17.07.2003 року (а.с. 15-20).

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, згідно даних паспорта громадянина України ОСОБА_1 значиться зареєстрованим з 22.11.2000 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якій на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Полікашиним Ю.В., реєстровий номер 3796, належить кв. АДРЕСА_2 (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 син померлої ОСОБА_2 подав заяву до Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 , яка на день смерті постійно мешкала в АДРЕСА_1 . На цій заяві міститься штам, на якому вказано, що ця заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1494, спадкова справа №779/04 24.07.2004 р., час надходження заяви 14 год. 50 хв. (а.с. 57).

Згідно повідомлення П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 19.02.2020 року №705/0214 на підставі заяви ОСОБА_2 заведено спадкову справу №779/2004, інших заяв про прийняття або відмову від спадщини від спадкоємців не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 55).

Отже вбачається, що ця заява подана спадкоємцем ОСОБА_2 з дотриманням 6-ти місячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, та спадкоємець ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_3 .

По справі вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, а батько є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Оскільки позивач значиться зареєстрованим у приватній квартирі ОСОБА_3 та проживав з нею на день її смерті у ній, то він фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , який приняв спадщину після смерті своєї матері шляхом подачі заяви нотаріусу.

Згідно ч.3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З постанови державного нотаріуса П`ятої харківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2021 року №1580/02-31, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 після смерті батька ОСОБА_8 , вбачається, що її підставою стало те, що не можливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також не можливо встановити місце відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 160-161).

Отже, нотаріус не відмовляв у вчиненні нотаріальної дії із-за пропуску позивачем строку подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Проте, по справі вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно не подавав заяву нотаріусу у шестимісячний строк після смерті батька, у зв`язку з чим дійсно пропустив цей строк з поважних причин. У даному випадку позивач у відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України самостійно обрав спосіб захисту порушеного права, який підлягає захисту.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, позивач повинен був звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 09.02.2006 року, проте, звернувся лише 23.04.2021 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2021 року, тому позивач вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки вже минув шестимісячний строк для прийняття спадщини, то ці доводи не заслуговують на увагу та не впливають на законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки у постанові державного нотаріуса П`ятої харківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2021 року №1580/02-31 зазначені інші підстави відмови у видачі свідоцтва, позивач на час відкриття спадщини постійно проживав у спірній квартирі, на яку своє право заявив його батько шляхом подачі заяви нотаріусу у передбаченому законом порядку після смерті своєї матері.

Доводи апеляційної скарги про те, що у випадку не прийняття особи спадщини Харківська міська рада на виконання вимог ст. 1277 ЦК України повинна виконати законний обов`язок щодо пред`явлення до суду заяви про визнання майна, що належало на праві приватної власності ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною та її передачу до комунальної власності територіальної громади міста Харкова, то зазначене є правом відповідача у відповідності до вимог закону та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що у своїй заяві позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 він у встановлений законом 6-ти місячний строк не зміг звернутися до нотаріальної контори через те, що не знав про сам факт його смерті, а потім через те, що з отриманою тяжкою ЗЧМТ втратив пам`ять, що у нього не лишилося ніяких документів, які б підтверджували родинні стосунки з батьком, бабусею і йому потрібен був значний час для їх відновлення, отримання дублікатів, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки вони були предметом дослідження судом першої інстанції, судом повно і всебічно з`ясовані фактичні обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, та судом надана їм відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов помилкового висновку, оскільки незнання про смерть ОСОБА_2 не є поважною причиною для пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для прийняття спадщини, як це вимагає практика Верховного Суду, то ці доводи не узгоджуються з дійсними висновками суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщину у зв`язку з перебуванням його у безпорадному стані після отриманої тяжкої черепно- мозкової травми у побуті 17.07.2003 році, що підтверджується вище вказаною медичною документацією, з якої вбачається, що у 2003 році позивачу двічі проводилося операційне втручання, у 2007 році йому надана 2-а група інвалідності за загальним захворюванням.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було доведено, на який саме термін він втратив пам`ять внаслідок травми і що він не мав можливості раніше звернутися до нотаріальної конотори для прийняття спадщини після спадкодавця, то ці доводи спростовуються зібраними доказами у справі та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з вище наведених підстав.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов