П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

21 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 566/279/21

Провадження № 22-з/4815/21/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Музики-Дубравського Василя Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя і стягнення грошової компенсації. Мотивуючи вимоги, позивачем вказувалося, що протягом часу з 29 серпня 2006 року по 29 липня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбних відносин ними було набуто мисливську гладкоствольну рушницю НОМЕР_1 , легковий автомобіль Mazda модель 626 1.8, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , спеціалізований причіп марки Mega модель MNW, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (ВМД UA204070/ НОМЕР_4 ). Тому вважає, що дане майно належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки речі є неподільними, тому з урахуванням принципу рівності часток сторін та беручи до уваги її згоду на це правильним є присудження на її користь грошової компенсації замість частки у спірному майні.

Рішенням Млинівського районного суду від 25 листопада 2022 року позов задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : мисливську гладкоствольну рушницю НОМЕР_1 ; легковий автомобіль Mazda модель 626 1.8, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; спеціалізований напівпричіп марки Mega модель MNW, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (ВМД UA204070/ НОМЕР_4 ).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості майна спільної сумісної власності подружжя у розмірі 280 111, 66 гривень.

Вирішено питання про судові витрати.

Визнано, що заходи забезпечення позову, які вжиті відповідно до ухвали Млинівського районного суду від 11 березня 2021 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, а по завершенню цього строку є такими, що витратили свою чинність.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2022 року - без змін.

03 березня 2023 року від представника позивача - адвоката Музики-Дубравського В.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким він просив стягнути на користь своєї довірительки з відповідача 2 500 грн. судових витрат.

На обґрунтування заяви зазначалося, що суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу та прийнявши постанову, не вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами, хоча ОСОБА_1 були понесені відповідні витрати, які складались зі сплати своєму представнику гонорару за подання відзиву на апеляційну скаргу. Зважав на те, що документи, що підтверджували такі витрати, були долучені до вказаного відзиву.

Заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Між тим, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Після залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення - без змін розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, судом апеляційної інстанції здійснено не було.

Матеріалами справи з`ясовано, що представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу у передбачений процесуальним законодавством строк і з дотриманням вимог щодо надіслання (надання) відзиву іншому учаснику справи.

У поданому відзиві адвокат просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін. Також вимагалося стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат на оплату правничої допомоги, що пов`язані із розглядом скарги апеляційним судом.

На підтвердження цих витрат надавались довідка про оплату правничої допомоги, згідно з якою позивачем сплачено своєму адвокату 2 500 грн. за надані ним послуги, з яких: 1) 500 грн. - аналіз законодавства та судової практики з виниклих правовідносин, на що адвокат витратив 1 год. робочого часу; 2) 2 000 грн. - складання і подання відзиву на апеляційну скаргу, на що витрачено 3 год. часу адвоката.

Як доказ справляння вказаних грошових коштів, до відзиву додавалась квитанція до прибуткового касового ордера.

Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "EastAlliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначалося, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Оскільки заявником підтверджено обсяги наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості, а іншою стороною до апеляційного суду не надано доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у т.ч. спростування правильності відповідних розрахунків, тому витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 .

Зважаючи на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Музики-Дубравського Василя Анатолійовича.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 500 гривень (дві тисячі п`ятсот) понесених витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук