Провадження № 2/734/180/23 Справа № 734/2792/22
07 березня 2023 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді Соловей В.В.,
із участю секретаря судових засідань Нацик В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,
із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, у суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані тим, що йому відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В. (за реєстровим № 769), належить на праві приватної власності житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав двоюрідному братові ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 23 січня 2007 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Кравченко І.О. Нещодавно дізнався про те, що у вказаному будинку з 15 квітня 2019 року зареєстрований ОСОБА_2 , який був співмешканцем його покійної двоюрідної сестри ОСОБА_4 , яка теж була зареєстрована в цьому будинку та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає, фактично його місце проживання чи перебування не відоме. Відповідач ОСОБА_2 не є і ніколи не був членом його сім`ї, не вів спільного побуту, господарства, угоди між ними щодо порядку користування спірним житловим не укладені. Позивач ОСОБА_1 ставить позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особою, що втратила право користування жилим приміщенням, - житловим будинком АДРЕСА_1 .
За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 січня 2023 року відрите провадження у справі та прийнята позовна заява до розгляду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився.
При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Зі змісту акта, складеного 05 грудня 2022 року комісією Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у складі депутата Деснянської селищної ради Шинкаренка О.М. та сусідів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 , виходить, що ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку зареєстрований, але за місцем реєстрації фактично не проживає з жовтня 2019 року, особистих речей ОСОБА_2 у житловому будинку немає.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
До членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, тобто дружина (чоловік) власника, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом і ведуть спільне господарство.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Дослідивши надані позивачем ОСОБА_1 докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.
Відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 не проживає без поважних причин понад один рік (фактично - із жовтня 2019 року). Тому, відповідача ОСОБА_2 на підставі ст. 405 ЦК України необхідно визнати таким, що втратив право користування вказаним вище жилим приміщенням.
Крім того, із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 992.40 гривень судового збору.
Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 9 і 64 ЖК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Тютюрівщина Гадяцького району Полтавської області, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, - будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя