Провадження № 22-ц/802/110/23 Категорія: 101 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2022 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення .

У первісній заяві та у заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків покликалась на те, що перебувала «в довготривалих відносинах» з ОСОБА_2 , вела з ним спільне господарство, перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах.

На початку війни ОСОБА_2 був мобілізованим до складу бригади територіальної оборони в/ч НОМЕР_1 ) та брав участь у військових діях по обороні міста Маріуполь.

З витягу наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01 .09.2022 , який надано у відповідь на її звернення, ОСОБА_2 вважається без вісті зниклим.

Зазначає, що у період з 22.05.2022 по день звернення ОСОБА_2 неодноразово виходив з нею на зв`язок та повідомляв, що потрапив у полон в складі оборонців металургійного комбінату «Азовсталь» м. Маріуполь.

Офіційно ОСОБА_2 вважається безвісті зниклим, його 82 річний батько перебуває у місті Маріуполь на тимчасово окупованій території, його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітнім, тому права ОСОБА_2 є незахищеними, її звернення до органів влади залишаються без відповіді у зв`язку з відсутністю зареєстрованого шлюбу.

З липня 2018 року проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У зв`язку з тим, що місто Маріуполь є тимчасово окупованим, не має можливості підтвердити факт проживання спільно із ОСОБА_2 офіційними документами.

Метою встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є отримання правового статусу члена сім`ї, який дозволить, зокрема, але не виключно, отримувати грошове забезпечення відповідно до Порядку виплат грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтегрованих у нейтральних державах, або безвісно відсутніх, затверджених Постановою КМ України від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок).

На запит № 2134 від 2022 року їй відмовлено в отриманні виплат на оздоровлення та інших виплат, що належать ОСОБА_2 саме з підстав відсутності підтвердження шлюбних відносин.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17 листопада 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу для продовження розгляду .

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 02.01.2023 тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши аргументи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що порушене заявником питання підлягає розгляду в позовному провадженні у зв`язку з наявністю спору про право .

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції правильним з огляду на таке.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Постановою Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Однак, звертаючись до суду з вказаною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилається на необхідність реалізації права на грошове забезпечення, повідомляє, що їй відмовлено в одержанні коштів на оздоровлення, вона претендує отримувати грошове забезпечення на підставі Порядку, оскільки ОСОБА_2 вважається безвісно зниклим, а це вже спір про право.

Зокрема, згідно з Порядком, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Заявник зазначає, що у ОСОБА_2 є неповнолітній син, похилого віку батько, який перебуває на тимчасово окупованій території, однак не зазначає цих осіб серед учасників справи, а саме з цими особами вбачається спір про право на отримання грошових виплат відповідно до Порядку, оскільки розмір таких виплат розподіляється між усіма особами, що мають на них право.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 наведено правовий висновок, згідно з яким юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб.

Виходячи із змісту поданої ОСОБА_1 заяви, юридичний факт, який вона просить встановити, стосується прав та законних інтересів батька та неповнолітнього сина ОСОБА_2 , що виключає можливість його встановлення в порядку окремого провадження.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження та роз`яснив заявнику право подати позов на загальних підставах.

Аргументи апеляційної скарги про відсутність у заявника матеріальних вимог до держави не узгоджуються з обставинами, викладеними у заявах до місцевого суду, в яких вона повідомляє, що без встановлення юридичного факту вона не може одержати грошового забезпечення, їй відмовлено у виплаті коштів на оздоровлення.

Інші доводи зводяться до суб`єктивних тлумачень законодавства у сукупності з викладеними у заяві обставинами щодо наявності у заявника права звернутися із заявою в порядку окремого провадження.

Оскаржена ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України апеляційну скрагу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду від 17 листопада 2022 року у даній справі без змін.

Керуючись статтями 367-368, 375, 382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2022 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді