Справа № 760/9352/21 Провадження № 2/522/858/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про припинення кредитного та іпотечного договорів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Солом`янського районного суду м.Києва надійшла цивільна справа № 760/9352/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (ідентифікаційний код 23697280, місцезнаходження за адресою: 03087, м.Київ, вул. Єреванська, 1), в якому просить:

- визнати припиненим договір кредиту № 4 від 23 лютого 2010 року укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (ідентифікаційний код 23697280);

- визнати припиненим іпотечний договір від 23 лютого 2010 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В. за реєстровим № 326, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (ідентифікаційний код 23697280), у зв`язку з виконанням основного зобов`язання;

- припинити заборону на відчуження нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 - 2/3 й ОСОБА_2 - 1/3, накладеної на підставі іпотечного договору від 23 лютого 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В. за реєстровим № 326 (тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 9551231)та вилучити відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

- визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства акціонерний банк - «Укргазбанк» (ідентифікаційний код 23697280) щодо нарахування з 22 січня 2013 року процентів за користування кредитними коштами за договором кредиту № 4 від 23 лютого 2010 року; пені за несвоєчасне погашення кредиту; пені за несвоєчасну сплату процентів; залишкової суми невиконаного зобов`язання за рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 22.01.2013 у цивільній справі № 1522/25573/12;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (ідентифікаційний код 23697280) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.02.2010 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 4, за яким ОСОБА_1 (позичальник) отримала в тимчасове користування грошові кошти у розмірі 1000000 грн. зі сплатою 24,5 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості не пізніше 22.02.2020 року. Також 23.02.2010 в порядку забезпечення виконання основного зобов`язанню між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Київ» укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В. і зареєстровано в реєстрі за реєстровим № 326, а також приватним нотаріусом було накладено заборону на відчуження вказаної квартири, реєстраційний номер обтяження 9551231. 22 січня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення у цивільній справі №1522/25573/12, яке залишено без змін, згідно якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» суму заборгованості за кредитним договором № 4 від 23 лютого 2010 року в сумі 943679,08 гривень. На виконання вказаного рішення суду Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 1522/25573/12 від 01.07.2013, який ПАТ«АКБ «Київ» пред`явив до примусового виконання у Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

19.06.2015 між ПАТ «АКБ «КИЇВ» та АБ «Укргазбанк» укладено договір про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, згідно з яким АБ «Укргазбанк» набув право вимоги за договором кредиту № 4 від 23.02.2010. 10.12.2015 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси здійснено заміну сторони стягувача з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1522/25573/12 від 01 липня 2013 року. Проте вказане виконавче провадження завершено. На виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2013 року у цивільній справі № 1522/25573/12 ОСОБА_1 у період з 08.10.2013 по 28.05.2019 сплачено грошові кошти в розмірі 1129148,60 грн., що перевищує оплату заборгованості, яка склалася на підставі вказаного рішення суду, на 182250,52 грн. 06 липня 2016 року Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрито виконавче провадження № 51580429 з виконання виконавчого листа № 1522/25573/12 від 01 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитним договором № 4 від 23 лютого 2010 року в розмірі 943679,08 грн. та суми судового збору в 3219,0 грн. 10.08.2017 Приморським відділом ДВС у виконавчому провадженні № 51580429 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 28.05.2019ОСОБА_1 повністю виконано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2013 року шляхом сплати грошових коштів через каси банків ПАТ«АКБ «Київ» та ПАТ АБ «Укргазбанк».

07.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» знову відкрито виконавче провадження за № 62764914.

09.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з проханням надати розрахунок заборгованості з урахуванням внесених нею оплат за рішенням суду м. Одеси від 22 січня 2013 року та 23.03.2021 було отримано відповідь, що станом на 24.02.2021 зобов`язання ОСОБА_1 за рішенням суду від 22 січня 2013 року у справі № 1522/25573/12 за кредитним договором № 4 від 23.02.2010 залишились не виконаними на загальну суму 46755,11 грн., також повідомлено, що станом на 23.02.2021 заборгованість за кредитним договором становить 858965,37 грн. з яких: 335747,65 грн. - заборгованість по процентах:68937,67 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту згідно п. 4.1. кредитного договору:454280,05 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів згідно п. 4.1. кредитного договору». Однак, зобов`язання за кредитним договором № 4 від 23.02.2010, в забезпечення виконання якого був укладений іпотечний договір, були повністю погашені ОСОБА_1 ще 28 травня 2019 року, у зв`язку з чим додаткове нарахування ПАТ АБ «Укргазбанк» суми заборгованості є протиправним. Зазначила, що Банком використано право на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, розрахованої у національній валюті, яка складалася з усього тіла кредиту, що залишилось, та суми процентів. Позивачем заборгованість, визначена у рішенні суду, повністю сплачена, тобто рішення виконано у повному обсязі, що свідчить про виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 . Змоменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення. Пред`явивши позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , Банк, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому нарахування процентів та неустойки після пред`явлення такого позову не відповідає вимогам закону. З повним виконанням ОСОБА_1 заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2013 року у справі № 1522/25573/12, має бути припиненим кредитний договір та відповідно іпотека за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання за кредитним договором, а також мають бути проведені відповідні реєстраційні дії щодо припинення іпотеки і заборони на відчуження квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 - 2/3 та ОСОБА_2 1/3.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с. 94).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2022 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.123).

20.01.2023 на адресу суду від представника відповідача АБ «Укргазбанк» надійшли письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та зазначає, що 23.02.2010 між ПАТ «АБК «Київ» та позивачем було укладено кредитний договір №4 за яким позивачу було надано у тимчасове користування грошові кошти у розмірі - 1000000,00 грн. із сплатою 24,5 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення грошових коштів не пізніше ніж 22.02.2020. Також, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, а саме, нерухоме майно, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . 22.01.2013 рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №1522/25573/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБК «Київ» заборгованість за кредитним договором №4 в сумі - 943679,08 грн. та суму судового збору 3219,00 грн. 19.06.2015 був укладений договорів про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, згідно до якого АБ «Укргазбанк» набув прав вимоги в тому числі і щодо вищевказаного кредитного договору. 10.12.2015 Приморським районним судом м. Одеси було змінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «АБК «Київ» на АБ «Укргазбанк». Сума прийнятих зобов`язань на користь АБ «Укргазбанк» становила: строкове тіло кредиту - 466688,00 грн.; прострочене тіло кредиту-11516,81 грн.; відсотки - 6740,72 грн.; прострочені відсотки - 59037,80 грн. Станом на 06.06.2022 за вказаним кредитним договором було сплачено з моменту прийняття відповідачем від ПАТ «АБК «Київ» вказаного активу: прострочене тіло кредиту - 82497,83 грн.; прострочені відсотки - 419826,99 грн. Таким чином, за ОСОБА_1 станом на 06.06.2022 наявна заборгованість у сумі 41658,00 грн.

24.01.2023 на адресу суду від представника позивача адвоката Бессараба П.А. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що з розрахунками відповідача не можна погодитись, так як вони суперечать доказам у справі та самим матеріалам справи. Пояснив, що 19.06.2015 між відповідачем та ПАТ «АБК «Київ» був укладений договорів про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку. Згідно вказаного договору до відповідача перейшли всі права та обов`язки ПАТ «АБК «Київ» за кредитним договором №4 від 23.02.2010, тобто, залишок за кредитним договором. Зазначив, що роздруківка платежів, яка додана відповідачем до письмових пояснень починається з 01.12.2016, а не з 08.10.2013 як повинна була бути після внесення коштів ОСОБА_1 у сумі 600000 грн. на рахунок стягувача, тобто ПАТ «АБК «Київ». Приймаючи до уваги, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №1522/25573/12 від 22.01.2013 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБК «Київ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №4 в сумі 943679,08 грн. та суму судового збору 3219,00 грн. та те, що ОСОБА_1 08 жовтня 2013 на виконання вказаного рішення суду сплатила суму у розмірі 600000 гривень на рахунок стягувача, розрахунок відповідача, який додано до письмових пояснень від 20.01.2023, є не вірним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і матеріалам справи в цілому.

У судовому засіданні 10.11.2022 представника позивача адвокат Бессараба П.А. позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 20.01.2023 сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

Від представника позивача - адвоката Бессараба П.А. на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути без участі представника відповідача та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 06 березня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що 23 лютого 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір кредиту № 4 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1000000 (один мільйон) грн. зі сплатою 24,5 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості не пізніше 22.02.2020. (п. 1.1., 1.1.1) (а.с.20 25).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір посвідчений 23 лютого 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В., зареєстрований в реєстрі за № 326, за умовами якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 70,7 кв.м. (а.с. 29 30).

Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В. було накладено заборону на відчуження вказаної квартири, яка зареєстрована в реєстрі за № 327, реєстраційний номер обтяження 9551231 (а.с. 31 32).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2013 року у цивільній справі №1522/25573/12, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2013, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» суму заборгованості за кредитним договором № 4 від 23 лютого 2010 року в сумі 943679 (дев`ятсот сорок три тисячі шістсот сімдесят дев`ять) гривень 08 копійок, а також суму судового збору у сумі 3219,00 гривень (а.с. 33 34, 35 37).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 здійснено заміну сторони стягувача з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1522/25573/12 від 01 липня 2013 року виданого Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» суму заборгованості за кредитним договором № 4 від 23 лютого 2010 року в сумі 943679 (дев`ятсот сорок три тисячі шістсот сімдесят дев`ять) гривень 08 копійок, а також суму судового збору у сумі 3219,00 гривень (а.с. 38 41).

На підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором № 4 від 23 лютого 2010 року позивачем надано належним чином засвідчені квитанції: квитанція № 15035519 від 08.10.2013 на суму 600000,00 грн.; квитанція від 08.10.2013 на суму 2721,31 грн.; квитанція № 18415564 від 04.09.2014 на суму 10933,95 грн.; квитанція № 17502283 від 05.06.2014 на суму 9670,08 грн.; квитанція № 17502285 від 05.06.2014 на суму 330,00 грн.; квитанція № 17869491 від 14.07.2014 на суму 9018,56 грн.; квитанція № 20723025 від 09.02.2015 на суму 1402,70 грн.; квитанція № 11021_57 від 01.12.2016 на суму 10000,00 грн.; квитанція № 9617_8 від 07.03.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_3 від 28.04.2017 на суму 6000,00 грн.; квитанція № 9617_2 від 13.04.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_9 від 10.05.2017 на суму 50000,00 грн.; квитанція № 11228_2 від 15.06.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_4 від 10.07.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_1 від 15.08.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_2 від 14.09.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_2 від 11.10.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 27848872 від 21.11.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_3 від 22.12.2017 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 29734525 від 08.02.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11229_1 від 14.03.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 9614_3 від 11.04.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 32067839 від 15.05.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 32814619 від 13.06.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11229_2 від 13.08.2018 на суму 10000,00 грн.; квитанція № 35654321 від 01.10.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_647 від 03.09.2018 на суму 19000,00 грн.; квитанція № 36626500 від 08.11.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 11228_4 від 28.12.2018 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 38980504 від 14.02.2019 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 40066622 від 17.03.2019 на суму 20000,00 грн.; квитанція № 41571048 від 28.05.2019 на суму 20000,00 грн. (а.с. 46 58).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 07.08.2020 відкрито виконавче провадження № 62764914 з примусового виконання виконавчого листа № 1522/25573/12 виданого 01 липня 2013 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» суму заборгованості за кредитним договором № 4 від 23 лютого 2010 року в сумі 943679 (дев`ятсот сорок три тисячі шістсот сімдесят дев`ять) гривень 08 копійок, а також суму судового збору у сумі 3219,00 гривень. Стягувач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Боржник - ОСОБА_1 (а.с. 64 65)

Крім того, як вбачається з інформації про виконавче провадження,приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 62764914 винесено постанови про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме звернення стягнення на пенсію боржника та на доходи, що отримуються від малого підприємства "Відродження", постанову про арешт коштів боржника відкритих в установах банків (а.с. 66 70).

Листом № 510/465/2021 від 22.03.2021 Одеська обласна дирекція АБ «Укргазбанк» повідомила ОСОБА_1 про те, що станом на 24.02.2021 зобов`язання ОСОБА_1 згідно з рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 22.01.2013 у справі № 1522/25573/12 за кредитним договором № 4 від 23 лютого 2010 року залишилися невиконаними на загальну суму 46755,11 грн. Враховуючи те, що умовами п. 7.3. Кредитного договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладення та дії до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань, станом на 23.02.2021 заборгованість за кредитним договором становить 858965,37 грн., з яких: 335747,65 грн. - заборгованість по процентах;68937,67 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту згідно п. 4.1. Кредитного договору;454280,05 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів згідно п. 4.1. Кредитного договору (а.с.72).

Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 31.08.2022 на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 62764914 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором № 4 від 23.02.2010 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси у справі № 1522/25573/12 та виконавчого листа від 01.07.2013. ВП № 62764914 перебуває у стані примусового виконання (а.с. 134).

Як на підставу позову позивач посилається на те, що нею повністю виконано основне зобов`язання, а тому договори кредиту, іпотеки є припиненими.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

У цій справі позивач звернувся з позовом про визнання кредитного договору припиненим.

Закон розрізняє такі поняття як договір та зобов`язання, які виникають у тому числі на підставі договорів чи інших правочинів (пункт 1 частини другої статті 11, частина друга статті 509 ЦК України).

Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту як припинення правовідношення, визнання правочину недійсним, разом з цим визнання правочину (договору) припиненим закон не містить.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20) вказано, що «підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України ). Тобто договірні правовідносини виникають саме на підставі договорів. Водночас поняття правочину (зокрема поняття договору) і поняття правовідносин не є тотожними. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Правовідносинами є відносини, змістом яких є права та обов`язки сторін. Зокрема, змістом зобов`язальних правовідносин є обов`язок однієї сторони (боржника) вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії та кореспондуюче право кредитора вимагати від боржника виконання цього обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком про наявність тісного зв`язку між договорами та договірними правовідносинами, оскільки такі правовідносини виникають саме з договорів, а подальший розвиток правовідносин може бути зумовлений, у тому числі (але не виключно), умовами договору. Водночас подальші зміни правовідносин, зокрема припинення прав та обов`язків з договору, не обов`язково пов`язані зі зміною чи припиненням договору...»; «Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновком про те, що припинення обов`язку за договором тісно пов`язане з припиненням самого договору. Щодо посилань на статті 997, 1008, 1044 ЦК України, якими передбачено право припинення відповідних договорів, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. За змістом частин другої - шостої статті 997 ЦК України цією статтею передбачені випадки односторонньої відмови від договору страхування страхувальником або страховиком. Така відмова здійснюється шляхом вчинення одностороннього правочину управленою стороною, а не за рішенням суду. Отже, зазначена стаття не встановлює способів захисту. Статтею 1008 ЦК України передбачені випадки припинення договору доручення внаслідок таких юридичних фактів: відмови довірителя або повіреного від договору; визнання довірителя або повіреного недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності або визнання безвісно відсутнім; смерті довірителя або повіреного. Зазначена стаття не встановлює випадків припинення договору за рішенням суду, а тому і не встановлює способів захисту. Статтею 1044 ЦК України також не встановлено випадків припинення договору управління майном за рішенням суду, отже, не встановлено способів захисту. Передбачений законом спосіб захисту у вигляді припинення судом існуючого правовідношення на майбутнє (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України) за своєю правовою суттю відрізняється від способу захисту у вигляді визнання судом припиненим договору в минулому, який законом не передбачений».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 (провадження № 12-173гс18) зробила висновок про те, що нормами статей 16 ЦК України та 20 ГК України не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим, а реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідношення, може відбуватися шляхом розірвання договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2022 року у справі № 477/33/20 (провадження № 61-2817св21).

Згідно з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Отже, позовні вимоги про визнання припиненим договору кредиту, іпотечного договору не можуть бути задоволені саме з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту, який не передбачений законом. У зв`язку із цим, необхідно відмовити і у задоволенні похідних вимог щодо припинення заборони на відчуження нерухомого майна та визнання протиправними дій.

Таким чином, судом не встановлено підстав для захисту прав позивачки у обраний нею спосіб та на підставі тих норм діючого законодавства, на які вона посилається.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про припинення кредитного та іпотечного договорів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 06 березня 2023 року.

Суддя Ю.І. Ковтун