СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-о/759/63/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Груша Олена В`ячеславівна про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2022 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, просить суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовуючи тим, що вони спільно проживали приблизно з 2016 року і по дату відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки стан здоров`я ОСОБА_4 був незадовільний з урахуванням віку, померла потребувала лікування, постійного догляду та допомоги. Зазначає, постійно проводила оплату комунальних платежів, купувала продукти, підтримувала квартиру у належному стані, робила все для комфортного проживання спадкодавця. Встановлення факту постійного проживання залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2022 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 12).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2022 витребувано у приватного нотаріуса КМНО Груши О.В. копію спадкової справи №2/2021 заведеної після померлої ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином (а. с. 117).

Заінтересована особа приватний нотаріус КМНО Груша О.В. просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 120).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши пояснення предтавника заявниці,всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається ОСОБА_2 , як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

27.04.2021 ОСОБА_4 складено заповіт та здійснено розпорядження майном на випадок смерті, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_3 , квартиру за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 (а. с. 10).

08.07.2022 заявниці видано свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом виданого приватним нотаріусом КМНО Грушею О.В. (а. с. 12-14).

Крім цього, згідно ощадної книжки виданої ПАТ «Державний Ощадний банк України» від 15.1.2014, номер № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 залишок коштів на рахунку становить 102216 грн 79 коп., тому заявниця звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини за законом, а саме на грошовий вклад.

08.07.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грушею О.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, у зв`язку з тим, що згідно відомостей спадкового реєстру існує заповіт посвідений приватним нотаріусом Катеринопільського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. 14.06.2006 за реєстровим №906 на все майно не на її користь (а. с. 18).

Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановленню фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995, суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналіз наведених положень дозволяє зробити висновок про те, що встановлення певних фактів має своєю метою підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При розгляді справ про спадкування, слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса увчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину (п.23, п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18).

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судовому практику у справах про спадкування», вказано, що у разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що підставою для відмови заявниці у вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, це існування заповіту посвіденого приватним нотаріусом Катеринопільського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. 14.06.2006 за реєстровим №906 на все майно не на користь ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник претендує на спадщину в порядку спадкування за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В даному випадку вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження за участю заінтересованих осіб та інших спадкоємців.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1270, 1272 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 315, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Груша Олена В`ячеславівна про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2023