РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/8212/21

Провадження № 22-ц/4815/135/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Вейтас І. В., Хилевича С. В.

секретар судового засідання Крижов В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Рівненська обласна спілка споживчих товариств,

Рівненський кооперативний економіко-правовий коледж,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний завод бетонного устаткування"

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Таборовця Андрія Петровича, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2022 року у складі судді Панас О. В., ухвалене в м. Рівне, повний текст складено 21.09.2022 року,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 подав до Рівненського міського суду позов до Рівненської обласної спілки споживчих товариств (далі Рівненська ОССТ), Рівненського кооперативного економіко-правового коледжу(далі РКЕПК), Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний завод бетонного устаткування"(далі ТзОВ «МЗБУ») в якому просив:

- визнати таким, що не відбувся аукціон з продажу майна РКЕПК - будівлі виробничого корпусу № 3, загальною площею 433,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (додаткові відомості: літери по плану: Б-1 - виробничий корпус № 3, б- вх. ганок, 61 - вх. ганок, 62 - вх. ганок, 63 - вх. ганок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 від 04.11.2020 року), результати якого оформлені протоколом Рівненської ОССТ №14 від 08.09.2020 р.

- визнати недійсним рішення аукціонної комісії Рівненської ОССТ оформлене протоколом №17;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі виробничого корпусу № 3, загальною площею 433,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , додаткові відомості: літери по плану: Б-1 - виробничий корпус № 3, б- вх. ганок, 61 - вх. ганок, 62 - вх. ганок, 63 - вх. ганок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 від 04.11.2020 року, який визнаний укладеним рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.12.2020 року у справі №918/1048/2.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 08.09.2020 року за результатами проведеного Рівненською ОССТ аукціону з продажу належного Рівненському КЕПК майна (будівлі виробничого корпусу №3, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 10), оформленого протоколом №14 від 08.09.2021 р., переможцем аукціону стало ТзОВ «МЗБУ». Відповідно до протоколу переможець аукціону зобов`язаний був сплатити протягом трьох банківських днів на поточний рахунок Рівненського КЕПК за придбане майно 5 400 000,00 грн. Однак, відповідно до меморіального ордеру №16702 від 13.10.2020 р., остаточний платіж за придбане майно в розмірі 2 700 000,00 було внесено платником АТ «КБ «ГЛОБУС» від імені відповідача ТзОВ «МЗБУ» на підставі кредитного договору №299/КЖ-20МСБ від 13.10.2020. Оскільки, остаточний розрахунок за придбане майно було проведено в день укладення кредитного договору, то це свідчить, що ТзОВ «МЗБУ» не мало можливості самостійно внести кошти за придбаний лот, а дата остаточного розрахунку напряму залежала від дати отримання кредитних коштів. Проведення остаточного розрахунку за придбаний лот 13.10.2020 р., тобто після спливу 35 днів з дати проведення аукціону, є порушенням порядку розрахунку за придбаний лот, передбаченого п. п. 3.13, 3.20 Положення про порядок продажу на аукціонах основних засобів в споживчій кооперації, затвердженого постановою правління Спілки споживчих товариств Рівненської області від 28.01.2015 р. № 13(далі Положення) та тягне за собою визнання аукціону таким, що не відбувся. Право власності на придбане майно за ТзОВ «МЗБУ» зареєстроване на підставі рішення Господарського суду Рівненської області від 07.12.2020 р., ухвалене у справі №918/1048/20 за позовною заявою ТзОВ «МЗБУ» про визнання укладеним договору купівлі-продажу нерухомого майна. На думку позивача аукціон з продажу майна РКЕПК проведений Рівненською ОССТ 08.09.2020 року підлягає визнанню таким, що не відбувся через допущені порушення Положення, а це порушує його права, як учасника аукціону.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 у задоволенні позову до Рівненської обласної спілки споживчих товариств, Рівненського кооперативного економіко-правового коледжу, Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний завод бетонного устаткування" про визнання аукціону таким, що не відбувся, визнання недійсним протоколу засідання аукціонної комісії та договору купівлі - продажу відмовлено.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 через свого адвоката оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що відповідачами не порушено права позивача і не встановлено, які саме права позивача можуть бути відновлені при задоволенні його вимог. Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був учасником оспорюваного аукціону і його участь у ході проведення торгів свідчить, що він наділений правом звертатись до суду з вимогами про визнання торгів недійсними. Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012, висновок суперечить рішенню Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 та практиці ЄСПЛ. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Рівненська обласна спілка споживчих товариств вказує, що рішення суду першої інстанції є законним, а апеляційна скарга безпідставна.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: Рівненською обласною спілкою споживчих товариств 08.09.2020 року проведено аукціон з продажу будівлі виробничого корпусу №3, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 10, лот № 2 і належить Рівненському кооперативному економіко-правовому коледжу.

Згідно протоколу проведення аукціону з продажу майна, складеного за результатами проведеного аукціону, № 14 від 08.09.2020 в аукціоні приймало участь три учасники, ОСОБА_1 був визначений під № 1, ТзОВ «МЗБУ» брало участь в аукціоні під № 2. Стартова ціна лоту складала 1 870 000 грн. Всього від учасників надійшло 22 пропозиції, найвища пропозиція надійшла від учасника під № 2 - 5 900 000 грн.

За вказаним протоколом ТзОВ «МЗБУ» визнано переможцем аукціону, кошти за придбане майно покупець ТОВ «Міжнародний завод бетонного устаткування» зобов`язаний був сплатити протягом трьох банківських днів на поточний рахунок РКЕПК.

10.09.2020 року ТзОВ «МЗБУ» звернулось до Рівненської ОССТ з проханням продовжити термін кінцевої оплати за придбаний на аукціоні лот до 31.12.2020 року. Аукціонною комісія Рівненської ОССТ на засіданні 11.09. 2020р. прийнято рішення про внесення змін в протокол проведення аукціону з продажу майна Рівненського КЕПК № 14 від 08.09.2020р. в частині збільшення терміну повної сплати коштів за проданий на аукціоні лот до 11 листопада 2020р.

ТзОВ «МЗБУ» проведено розрахунок з продавцем за придбане нерухоме майно наступними платежами: 500 000 грн. - згідно платіжного доручення № 594 від 02.09.2020 р. (гарантійний внесок);- 2 700 000 грн. - згідно платіжного доручення № 614 від 10.09.2020 р.;- 2 700 000 грн. - згідно меморіального ордеру № 16702 від 13.10.2020 р. Остаточний платіж в розмірі 2 700 000,00 було внесено платником АТ «КБ «ГЛОБУС» від імені відповідача ТзОВ «МЗБУ», на підставі кредитного договору №299/КЖ-20МСБ від 13.10.2020.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 07.12.2020р. у справі № 918/1048/20) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний завод бетонного устаткування» до Рівненського кооперативного економіко-правового коледжу» третя особа Рівненська обласна спілка споживчих товариств, про визнання договору укладеним, задоволено позов та визнано укладеним договір купівлі-продажу нерухомого майна у редакції, запропонованій ТзОВ «МЗБУ».

Обгрунтовуючи вимоги про визнання аукціону таким, що не відбувся, а рішення аукціонної комісії недійсним, ОСОБА_1 посилався на те, що ТзОВ «МЗБУ» не оплатило у визначений протоколом строк кошти для продавця, а Рівненська ОССТ не вправі була продовжувати строк проведення розрахунків.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відсутні підстави для визнання недійсними оспорюваних правочинів, оскільки позивач не довів які ж саме його права чи інтереси порушені, невизнані або оспорені відповідачами, за захистом яких він звернувся до суду і в чому полягає їх порушення.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Відчуження майна на аукціонах належить до угод купівлі-продажу, тому угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції норми ЦК України наділяють не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Отже, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України)

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19) та багатьох інших.

Судом достовірно встановлено, що позивач був учасником аукціону під № 1, за участь у якому сплатив реєстраційний внесок в сумі 170,00 грн. згідно платіжного доручення № 3 від 02.09.2020р. та гарантійний внесок по лоту № 2 в сумі 500 000,00 грн.

З протоколу проведення аукціону з продажу майна № 14 від 08.09.2020 встановлено, що ОСОБА_2 після пропозиції придбати майно за 2 220 000,00 грн. більше жодної пропозицій не заявляв, подальшої участі в аукціоні не брав, тоді як іншими двома учасниками було запропоновано ще 18 пропозицій і кінцева сума продажу становила 5 900 000,00 грн. від учасника № 2.

Позивач не навів жодних об`єктивних, незалежних від його волі причин, що спонукали його залишити аукціон, не брати участь у проведенні торгів до їх закінчення.

Так само позивачем не наведено жодного факту, який свідчить про наявність у нього порушеного права чи інтересу в результаті проведеного аукціону і яке порушене право позивача може бути відновлено у разі задоволення позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що учасниками аукціону порушені вимоги п.п. 3.13, 3.20 Положення про порядок продажу на аукціонах основних засобів в споживчій кооперації, затвердженого постановою правління Спілки споживчих товариств Рівненської області від 28.01.2015р. № 13 (далі Положення).

Відповідно до п. 3.13. Положення гарантійний внесок учасника аукціону, сплачений організатору аукціону, за вирахуванням комісійної винагороди, перераховує на поточний рахунок власника аукціонних основних засобів у рахунок сплати переможцем аукціону за придбаний лот. У разі відмови переможця аукціону від підписання протоколу аукціону та/або договору купівлі-продажу аукціонних основних засобів із завдатку (авансу), сплаченого переможцем аукціону, утримується комісійна винагорода організатору аукціону та штраф на користь власника основних засобів у розмірі (сумі) різниці між внесеним завдатком (авансом) та комісійною винагородою, а аукціон

за цим лотом вважається таким, що не відбувся.

Пунктом 3.20 Положення передбачено, що аукціон вважається таким, що не відбувся, у разі: відсутності зареєстрованих учасників аукціону або наявності тільки одного учасника; несплати переможцем аукціону в визначений термін вартості аукціонних основних засобів.

Звертаючись з вимогою про визнання оскаржуваного аукціону таким, що не відбувся, і, відповідно недійсним протокол результатів торгів, через допущені порушення Положення, позивач не зазначив, які ж саме вимоги цього Положення порушені, що дають підстави вважати недійсною угоду про продаж нерухомого майна.

Продавець своїм рішенням від 11.09. 2020р. вніс зміни в протокол проведення аукціону з продажу майна Рівненського КЕПК № 14 від 08.09.2020р. в частині збільшення терміну повної сплати коштів за проданий на аукціоні до 11 листопада 2020р. і будь-яких претензій до покупця нерухомого майна щодо його оплати не має.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалили законне й обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, та правовій позиції Верховного Суду.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Таборовця Андрія Петровича, залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2022 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового

рішення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2023 року.

Головуючий Н. М. Ковальчук

Судді: І. В. Вейтас

С. В. Хилевич