Провадження №4-с/932/59/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Цитульського В.І., з участю секретаря судового засідання Дубовик К.В., представника боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга боржника ОСОБА_2 у якій останній просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. з визначення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 22.11.2019, а не з 29.11.2021;

- визнати неправомірними дії цього ж державного виконавця з внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників;

- зобов`язати державного виконавця виключити відомості про боржника із Єдиного реєстру боржників.

Вимоги мотивує тим, що держаним виконавцем заборгованість зі сплати аліментів розрахована за весь період стягнення, тобто із 22.11.2019. Боржник вважає, що розрахунок заборгованості має обмежуватися днем пред`явлення виконавчого документу до виконання, тобто із 29.11.2021.

В судовому засіданні представник боржника вимоги скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту скарги.

Стягувач та державний виконавець в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Державним виконавцем подано копії матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин, враховуючи приписи ч.2 ст.450 ЦПК України, розгляд справи можливий за відсутності державного виконавця та стягувача.

Проаналізувавши доводи скарги, оцінивши надані докази суд виходить із наступного.

Боржник покликається на приписи ч.4 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», за якими строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Також боржник покликається на приписами п.7 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, за якими у разі надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця заяви стягувача про видачу довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів орган державної виконавчої служби, приватний виконавець протягом трьох робочих днів видають стягувачу довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів (далі - довідка) (додаток 16), яка скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Для видачі довідки виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Якщо сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання є меншим, ніж сума відповідних платежів за три місяці, орган державної виконавчої служби, приватний виконавець письмово повідомляє стягувача про відмову у видачі довідки та надає йому розрахунок заборгованості.

Разом із тим, згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

За приписами ч.3 вказаної статті, у разі наявності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів або заперечення її розміру боржником стягувач має право пред`явити виконавчий документ для примусового виконання.

Відповідно до ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За приписами ч.1 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження», відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із аналізу вказаних норм суд приходить до наступних висновків.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Звернення стягувача безпосередньо до підприємства, яке виплачує боржнику заробітну плату не перешкоджає подальшому зверненню до державного виконавця. Для останнього не передбачено обмежень щодо розрахунку заборгованості у період коли виконавчий документ перебував у роботодавця боржника.

Норми щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників передбачають лише одну підставу наявність заборгованості більше ніш за три місяці. При цьому такі норми також не обмежують період, за який має відбуватися розрахунок заборгованості.

За вказаних обставин державний виконавець правомірно визначив період розрахунку заборгованості, починаючи із початку стягнення аліментів, визначного в рішенні суду.

Враховуючи принцип диспозитивності суд не перевіряє правильності розрахунку в іншій частині.

Покликання боржника на приписи ч.4 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» є хибними, адже стосуються лише обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону.

Аналогічно і з покликаннями на приписи п.7 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень які стосуються правил видачі довідки про заборгованість.

За вказаних обставин підстав, для задоволення скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.448-449 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Цитульський