Справа № 643/372/23
Провадження № 2/643/298/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

20.01.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в особі представника адвоката Лиски Павла Олександровича до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 в особі представника адвоката Лиски П.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 25,1 кв.м., в гаражному кооперативі «Горизонт», розташованому по вул. Бучми, 7-А в м. Харкові, його особистою приватною власністю.

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України з таких підстав.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як убачається з пред`явленої позивачем позовної заяви, в ній він посилається на докази, що свідчать про обґрунтованість позову: 1) рішення суду про визнання права власності на гараж та інші правовстановлюючі документи на землю, гараж, технічний паспорт; 2) рішення суду про розірвання шлюбу; 3) звіт про оцінку майна; 4) показання свідків, що будуть надані в ході судового розгляду; 5) інші докази, що будуть надані суду в передбаченому порядку та строки.

Водночас, ОСОБА_1 , посилаючись на «інші докази, що будуть надані суду», не зазначає, які саме докази він не може подати разом із позовною заявою, а, відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Також позовна заява не містить зазначення наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як убачається з пред`явленого позову, він містить вимоги про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, тобто це майновий позов, адже він містить вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. За правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, що відповідає вимога п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як убачається з пред`явленого ОСОБА_1 позову, ціну позову ним зазначено в розмірі 90 360 гривень. В обґрунтування ціни позову позивачем до заяви доданий звіт про оцінку майна, виконаний ТОВ «Надійна справа» 03 вересня 2019 року. Разом з цим, у звіті зазначено, що термін чинності даної оцінки складає 6 (шість) місяців від дати оцінки, тобто строк дії наданого позивачем звіту з 03 березня 2020 року є простроченим.

Більш того, строк дії вказаного вище звіту про оцінку майна кореспондує вимогам абз. 3 ч. 2 Розділу ІV «Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку», затвердженого Наказом Фонду державного майна №658 від 17.05.2018, зареєстрованого в МЮУ 05.06.2018 за №677/32129, згідно з якими, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, про що зазначається в такому звіті.

За вказаних обставин, на підтвердження вартості нерухомого майна та, як наслідок, визначеної позивачем ціни позову, останнім надано суду звіт про оцінку майна, строк дії якого сплив майже три роки тому.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи, що вимогами п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України унормовано, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності визначається дійсною вартістю майна, позивачу на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, право особистої приватної власності на яке він просить визнати за собою, необхідно надати суду звіт про оцінку майна в актуальній редакції, в якому буде визначено дійсну вартість такого майна.

Вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку є, згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» № 2658-ІІІ звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі. Положеннями п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2864,00 гривень.

Як убачається з пред`явленого позову, до нього позивачем додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 гривень, водночас, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який належить сплатити позивачу, позаяк ціну позову позивачем зазначено, виходячи з простроченого звіту про оцінку майна. За вказаних обставин, позивачу належить надати суду докази на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, сформувати ціну позову та сплатити від неї у встановлених законом порядку і розмірі судовий збір, якщо його розмір буде становити суму більшу, за вже сплачену позивачем (1073,60 гривень).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у пред`явленому позові позивач зазначає, що з моменту розірвання шлюбу відповідач не пред`явила претензій (вимог), позову про поділ майна подружжя, до того ж відповідачка після розірвання шлюбу втратила інтерес до гаражу, вважала це майно особистою власністю позивача, не бажала та не мала наміру його ділити, з огляду на що позивач звертається до суду з проханням визнати гараж його особистою приватною власністю, припинивши спільну сумісну власність. Поряд з цим, суд звертає увагу на вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України, якими унормовано, що особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи законних інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, натомість позовна заява не містить викладу обставин, з яких вбачалось би, яке саме право позивача порушується, не визнається або оспорюється відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника адвоката Лиски Павла Олександровича до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності - залишити без руху.

Установити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, вона вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.Ю. Семенова