Справа №203/4189/22
Провадження №4-с/0203/4/2023
УХВАЛА

18 січня 2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро), публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»,

у с т а н о в и в:

1. 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 (боржник) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, зазначивши в якості заінтересованих осіб Перший правобережний відділ ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що у провадженні Першого правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №67201766 з виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з боржника на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (стягувач) заборгованості за кредитним договором у сумі 1 988 438,58 грн. У рамках виконавчого провадження державним виконавцем було ухвалено постанову про накладення арешту на майно боржника (у тому числі, на картковий рахунок, призначений для одержання ним заробітної плати). Боржник звернувся до суду зі скаргою, за результатами розгляду якої бездіяльність із незняття такого арешту була визнана неправомірною, а відповідна постанова скасована. Згодом 19.10.2022, державний виконавець повторно наклав арешт на вказаний рахунок і в подальшому стягнув з нього 59 945,91 грн. Боржник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття накладеного арешту, проте останній проігнорував подану заяву. Викладене стало причиною звернення боржника до суду зі скаргою про поновлення строку звернення до суду, визнання такої бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування його постанови про накладення арешту на майно боржника, заборону державному виконавцю примусово списувати кошти із зазначеного рахунку боржника (а.с.а.с. 1 5).

2. 30 листопада 2022 року боржник доповнив заявлену скаргу вимогами про визнання дій державного виконавця з направлення до банку платіжної вимоги про списання коштів боржника, зобов`язання повернути стягнуті кошти в сумі 59 945,91 грн (а.с.а.с. 64 69).

3. Боржник, представник стягувача, державний виконавець до суду не з`явилися, звернувшись з клопотаннями про розгляд скарги за їх відсутності.

4. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

5. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

6. Судом встановлено, що 21.10.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Добридніком С.А. було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №67201766 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2024/11, виданого 10.05.2021 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення, у тому числі з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості у сумі 1 206 441,54 грн.

7. Того ж дня державним виконавцем було ухвалено постанову про арешт коштів боржника.

8. Згідно з довідкою від 23.10.2021 №І3U2MG487POKH7G0, виданою АТ КБ «ПриватБанк», боржник станом на 23.10.2021 має картку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує зарплатні виплати.

9. При цьому відповідно до виписок з банківського рахунку ( НОМЕР_2 ) за договором від 06.06.2013 №SAMDNFF97 за період від 03.05.2021 по 02.08.2021, від 02.08.2021 по 23.10.2021 на вказаний рахунок заявник отримував заробітну плату.

10. За змістом довідки КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради від 25.10.2021 №0_00-000061 боржник працює з 05.05.2021, усі виплати по заробітній платі отримує на зарплатну карту в АТ КБ «ПриватБанк».

11. 25 жовтня 2021 року боржник звернувся до державного виконавця із заявою про скасування постанови про арешт коштів боржника в частині арешту рахунку IBAN: НОМЕР_2 , у якій зазначив, що заробітна плата та вихідна допомога, кошти за якими перебувають на вказаному рахунку, що арештований, є коштами, на які не може бути звернено стягнення.

12. 28 жовтня 2021 року державний виконавець повідомив боржника про те, що надана виписка не свідчить про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним режимом використання та/або про те, що звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

13. Викладені вище обставини встановлено ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, постановленою у цивільній справі №203/4803/21, яка набрала законної сили (а.с.а.с. 35 42).

14. Зазначеною ухвалою суд визнав неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту, накладеного на вказаний вище рахунок боржника, скасував постанову про накладення арешту від 21.10.2021 у частині обтяження цього рахунку і зобов`язав державного виконавця зняти з рахунку арешт.

15. 19 жовтня 2022 року державним виконавцем Першого правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черниш К.В. у рамках виконавчого провадження №67201766 повторно було ухвалено постанову про арешт коштів боржника, згідно з якою на все майно боржника було накладено арешт (а.с.а.с. 30, 31).

16. 20 жовтня 2022 року боржник звернувся до державного виконавця із заявою про скасування постанови про зняття арешту з рахунку IBAN: НОМЕР_2 , у якій зазначив, що заробітна плата та вихідна допомога, кошти за якими перебувають на вказаному рахунку, що арештований, є коштами, на які не може бути звернено стягнення (а.с. 8).

17. 31 жовтня 2022 року державний виконавець повідомив боржника про те, що надана виписка не свідчить про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним режимом використання та/або про те, що звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Крім того, боржника звільнено з КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, отже кошти, що акумулюються на рахунку, не є заробітною платою (а.с.а.с. 9, 10).

18. Відповідно до статті 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

19. Судом було встановлено, що перед зверненням до суду (наступного дня після ухвалення державним виконавцем оскарженої постанови) боржник звернувся до державного виконавця у порядку досудового врегулювання спору із заявою про добровільне зняття останнім накладеного арешту.

20. Наступного дня після відмови державного виконавця задовольнити подану заяву боржник звернувся до суду із цією скаргою, що свідчить про поважність причин порушення десятиденного строку і є безумовною підставою для його поновлення в частині вимог, висунутих у первинній редакції скарги.

21. Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу незгоди боржника з постановою державного виконавця про арешт його коштів, якою було накладено арешт на рахунок, на який здійснюється нарахування його заробітної плати.

22. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

23. Згідно зі статтею 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

24. За правилами, встановленими статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Статтями 1, 5 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

26. За приписами частин 1, 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

27. Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом №1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція).

28. Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

29. Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то відповідно до статті 36 Закону №1404-VIII розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

30. Згідно з частиною 1 статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

31. За правилами, встановленими частинами 1, 2 статті 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

32. Пунктом 7 розділу VIII Інструкції встановлено, що, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини 1 статті 48 Закону №1404-VIII про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

33. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, у день їх винесення (частини 3, 4 статті 56 Закону №1404-VIII).

34. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абзац перший частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII).

35. Крім того, частина 8 розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

36. При цьому частини 1, 2 статті 48 Закону №1404-VIII чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами, зазначеними у частині 2 цієї статті, та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

37. Законом №1404-VIII також визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 статті 48).

38. У пункті 10 Розділу VIII Інструкції вказується також, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

39. При цьому пунктами 3, 14, 21 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

40. Отже, зі змісту приведених норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором, повинен самостійно вжити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках відповідно до статті 18 Закону №1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

41. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

42. При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII).

43. Відтак, частиною 2 статті 48 Закону №1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

44. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19 (провадження №12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).

45. За приписами частин 1, 2 статті 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

46. Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

47. Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом №1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції, відповідно до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону №1404-VIII).

48. При цьому відповідно до пунктів 4, 8, 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток №9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

49. Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

50. Відрахування, зокрема із заробітної плати, насамперед здійснюють підприємства установи та організації тощо, які й здійснюють нарахування цих виплат і відповідно до частини 1 статті 70 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

51. Згідно з частинами 2, 3 статті 70 Закону №1404-VIII із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50%; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, 20%. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%.

52. З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20% за наявності одного виконавчого документа та 50% заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

53. Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь-яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

54. Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

55. Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

56. Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

57. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

58. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону (абзац другий частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII).

59. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону №1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону №1404-VIII.

60. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина 4 статті 59 Закону №1404-VIII).

61. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19 (провадження №12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови), а також підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №756/8815/20 (провадження №14-218цс21).

62. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №756/8815/20 (провадження №14-218цс21) викладено висновки про те, що передбачене абзацом другим частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини 4 статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

63. Для боржника надання вказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку із забороною, встановленою законом.

64. Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

65. У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

66. Так, судом встановлено, що 19.10.2022 державним виконавцем було ухвалено постанову про арешт коштів боржника, за якою, у тому числі було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

67. Згідно з довідкою від 01.11.2022, виданою АТ КБ «ПриватБанк», боржник має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку він отримує зарплатні виплати (а.с. 13).

68. Також згідно з довідкою КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради від 31.10.2022 №1 боржник з 04.10.2022 працює на посаді старшого юрисконсульта, всі виплати по заробітній платі отримує на зарплатну карту в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 12).

69. 20 жовтня 2022 року боржник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття накладеного останнім арешту, у якій зазначив, що заробітна плата та вихідна допомога, кошти за якими перебувають на вказаному рахунку, що арештований, є коштами, на які не може бути звернено стягнення.

70. 31 жовтня 2022 року державний виконавець надав боржникові відповідь про відмову у задоволенні поданої заяви.

71. Крім того, у матеріалах виконавчого провадження містяться відомості щодо наявності у боржника інших рахунків в АТ «ОТП Банк», АТ КБ «ПриватБанк», про що свідчать судові рішення, ухвалені у цивільній справі №203/4803/21.

72. Отже, боржник надав державному виконавцю підтверджуючі документи про те, що арешт було накладено на кошти, які є його заробітною платою, яка розміщена на рахунку призначеному для зарахування заробітної плати, однак останній у порушення пункту 1 частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII арешту з грошових коштів не зняв, що свідчить про обґрунтованість заявленої у справі скарги у частині визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та скасування його постанови про накладення арешту на майно боржника (у частині накладення арешту на кошти боржника).

73. Вимога боржника про заборону державному виконавцю примусово списувати кошти з його рахунку задоволенню не підлягає, оскільки скасування постанови державного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться як заробітна плата на рахунку, та зобов`язання державного виконавця зняти арешт із вказаних грошових коштів, є достатнім та належним способом захисту порушеного права боржника.

74. Додаткові вимоги боржника, викладені в уточненій скарзі, також не підлягають задоволенню, оскільки боржник висунув їх з порушенням строку, встановленого статтею 449 ЦПК. При цьому жодних поважних причин, які б обумовили невключення таких вимог до скарги у первинній редакції, боржник не навів.

75. Керуючись статтями 258 260, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування постанови про накладення арешту на майно боржника, заборону державному виконавцю примусово списувати кошти з рахунку боржника.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро), публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) Черниш К.В. в рамках виконавчого провадження №67201766 щодо незняття арешту з грошових коштів, що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_2 , відкритому в акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Скасувати постанову державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) Черниш К.В. про арешт коштів боржника від 19 жовтня 2022 року (виконавче провадження №67201766) у частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_2 , відкритому в акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

У решті скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК.

Суддя М.О. Католікян