Справа № 291/1375/22
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Митюк О.В.,

секретаря судових засідань Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ружинської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, суд,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 08 вересня 2022 року при реалізації свого права власності на нерухоме майно, а саме: при зверненні до нотаріуса з метою посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , йому стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону йому на відчуження будь-якого нерухомого майна, який зареєстровано 27.03.2006 року Ружинською державною нотаріальною конторою за № 3016778.

Підставою виникнення обтяження вказано: повідомлення б/н, Ружинське ПМК-62; обтяження зареєстровано: 27.03.2006 р. 09:43:55 за № 3016778 реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора; власником майна зазначено ОСОБА_1 .

В додаткових даних вказаного запису зазначено: архівний номер 2267260ZITOMIR22, архівна дата: 12.10.2000, дата виникнення: 01.08.1979; №реєстра 395, внутрішній №4012Е2D2BF1342A4724.

В знятті вказаної заборони на відчуження нерухомого майна державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори йому було відмовлено в зв`язку з ненаданням ним необхідних документів, що стверджуються повідомленням нотаріуса.

Наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єкта нерухомого майна запису про заборону на відчуження нерухомого майна, яке належить йому, обмежує його право власності на належне йому майно, а тому вимушений звернутись до суду за захистом свого права.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначивши, що позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач Ружинська державна нотаріальна контора направила заяву про розгляд справи в їх відсутність. Відзив на позов до суду не подав.

Представник третьої особи Ружинського районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 08 вересня 2022 року при реалізації свого права власності на нерухоме майно, а саме: при зверненні до нотаріуса з метою посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону йому на відчуження будь-якого нерухомого майна, який зареєстровано 27.03.2006 року Ружинською державною нотаріальною конторою за № 3016778; підставою виникнення обтяження вказано: повідомлення б/н, Ружинське ПМК-62; обтяження зареєстровано: 27.03.2006 р. 09:43:55 за № 3016778 реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора; власником майна зазначено ОСОБА_1 ; в додаткових даних вказаного запису зазначено: архівний номер 2267260ZITOMIR22, архівна дата: 12.10.2000, дата виникнення: 01.08.1979; №реєстра 395, внутрішній №4012Е2D2BF1342A4724 (а.с.9).

В знятті вказаної заборони на відчуження нерухомого майна державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори йому було відмовлено в зв`язку з ненаданням ним необхідних документів, що стверджуються повідомленням нотаріуса №493/01-16 від 13.09.2022 року (а.с.10).

Із запису в трудовій книжці ОСОБА_1 вбачається, що він був звільнений з роботи в ПМК-62 тресту «Житомирсільбуд» в зв`язку з його ліквідацією (а.с.12).

Згідно ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном.

Так, в статті 41 Конституції України закріплені гарантії захисту права власності, згідно яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 ЦК України).

Приписами ст.321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незак знного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999р. № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою, реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор, нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Згідно зі ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1 п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням

іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом.

Однак нотаріус, як реєстратор в даному випадку не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки будь-яких повідомлень ПМК-62, за заявою якого було накладено вказану заборону, отримати неможливо, так як ця організація , яка входила до складу тресту «Житомирсільбуд», ліквідована на виконання постанови ЦК КПРС від 14.11.1985 №1114 "Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом" та постанови ЦК КП України і Ради Міністрів УРСР від 10.12.1985 №429 "Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом Української РСР", якими було утворено Державний агропромисловий комітет Української РСР як центральний союзно-республіканський орган державного управління.

Вказане доводиться, зокрема, записом в його трудовій книжці про звільнення з роботи в ПМК-62 тресту «Житомирсільбуд» в зв`язку з його ліквідацією.

Таким чином, підставою для накладення обтяження у виді заборони йому на відчуження об`єктів нерухомого майна стало повідомлення від 01.08.1979 р. ПМК-62 тресту «Житомирсільбуд», зміст якого є невідомим, як і причина його направлення.

Також на даний час відсутні будь-які відомості про наявність у нього боргів перед ПМК-62, що були б підставою для звернення до нотаріальної контори з повідомленням про накладення заборони на відчуження майна.

Відсутні також будь-які інші виконавчі провадження щодо нього, що вбачається Реєстру виконавчих проваджень.

Оскільки реєстрація заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перешкоджає позивачу вільно володіти та розпоряджатися власним нерухомим майном, створені в такий спосіб перешкоди підлягають усуненню судом шляхом скасування вказаної заборони.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що наявна заборона порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпорядження даним майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280-282,354ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Ружинської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про скасування заборони на відчуження нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати заборону ОСОБА_1 на відчуження об`єктів нерухомого майна, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Ружинською державною нотаріальною конторою № 3016778 27.03.2006 року; підстава виникнення обтяження : повідомлення б/н , Ружинське ПМК обтяження зареєстровано: 27.03.2006 року 09:43:55 за № 3016778 реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора; архівний номер 22672602ZІТОМІR22, архівна дата: 12.10.2000, дата виникнення: 01.08.1979,№ реєстра 395, внутрішній № 4012Е2D2ВF1342А4724.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Ружинська державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ - 02883860, знаходиться за адресою: вул. О.Бурди,23, смт.Ружин, Бердичівський район, Житомирська область, 13601.

Третя особа: Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), знаходиться за адресою: вул.О.Бурди, буд.23, смт.Ружин, Бердичівський район, Житомирська область, 13601.

Суддя О. В. Митюк.