Ухвала

10 травня 2023 року

м. Київ

справа № 748/1995/22

провадження № 61-3794св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Національна академія аграрних наук України,

третя особа - Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року у складі судді Меженнікової С. П. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Мамонової О. Є., Висоцької Н. В., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії аграрних наук України (далі - НААН) про звільнення та поновлення на роботі.

Позов мотивований тим, що 24 вересня 2021 року згідно наказу НААН № 389-к ОСОБА_1 призначено на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «ДГ «Іванівка») та укладено з ним контракт на термін з 27 вересня 2021 року по 27 вересня 2024 року, до ЄДРПОУ 28 вересня 2021 року внесено відповідний запис. Проте, вже 04 жовтня 2021 року до ЄДРПОУ внесено запис про зміну керівника ДП «ДГ «Іванівка» зі ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , підставою внесення відповідного запису стало рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді в.о. директора ДП «ДГ «Іванівка». Фактично з 04 жовтня 2021 року по кінець червня 2022 року завдяки активним свідомим діям ОСОБА_2 заблоковано Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань(далі - ЄДР) шляхом подання безлічі судових надуманих позовів проти НААН, метою яких було блокування внесення змін до реєстру щодо керівника юридичної особи та протиправне захоплення влади на державному підприємстві.

29 вересня 2022 року наказом НААН № 249-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора у зв`язку зі створенням ним заборгованості по податках та заробітній платі, неефективному використані земель державної власності, завдання збитків державному підприємству.

Зазначав, що він фактично зміг приступити до виконання своїх обов`язків директора тільки з 01 вересня 2022 року, а отже фізично завдати шкоди підприємству та створити заборгованість не міг, а тому посилання в оскаржуваному наказі на порушення ним пп. «в», «д» п. 27 контракту вважає безпідставними та необґрунтованими.

Також вважав, що наказ про його звільнення підписаний не уповноваженою особою.

ОСОБА_1 просив суд:

скасувати наказ НААН № 249-К від 29 вересня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновити ОСОБА_1 на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка».

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою від 10 жовтня 2022 року Чернігівський районний суд Чернігівської області, зокрема відмовив у задоволенні заяви представника ДП «ДГ «Іванівка» - адвоката Голубовської М.О. про відмову у відкритті провадження у справі, залучив до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДП «ДГ «Іванівка».

Щодо заяви представника ДП «ДГ «Іванівка» судом зазначено, що позов ОСОБА_1 належить розглядати за правилами цивільного судочинства з огляду на те, що позивач оскаржує його звільнення з посади директора державного підприємства за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього кодексу (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України). Суд послався на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 15 вересня 2020 року по справі № 205/4196/18. З приводу висновків щодо юрисдикції господарського суду викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду України від 10 квітня 2019 року по справі № 510/456/17 та від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц, на які посилається представник третьої особи, суд зазначив, що вони не можуть бути застосовані по даній справі, так як предмет та підстави позову у тих справах істотно відрізняють від предмета та підстави позову у даній справі. Так, у справі №145/1885/15-ц спірні правовідносини стосувалися відсторонення голови правління приватного акціонерного товариства його ж наглядовою радою, а у справі №510/456/17 розглядалося питання щодо законності відсторонення члена виконавчого органу товариства від виконання його повноважень та/або припинення таких повноважень уповноваженим органом за частиною третьою статті 99 ЦК України.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ НААН від 29 вересня 2022 року № 249-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка». Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що представниками ДП ДГ «Іванівка» не заперечувався факт невиконання позивачем обов`язків керівника цього підприємства в період з 01 листопада 2021 року по 22 червня 2022 року. Твердження третьої особи, що ОСОБА_1 самоусунувся від виконання обов`язків керівника спростовуються доказами, які свідчать, що з приводу неможливості приступити до виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 звертався до суду, правоохоронних органів та НААН, намагаючись вирішити це питання.

Також матеріали справи не містять доказів, які свідчать про порушення ОСОБА_1 умов контракту від 24 вересня 2021 року, а саме підпунктів «в», «д» ст. 27. Щодо службової записки віцепрезидента Балян А. В. , яка стала підставою для звільнення ОСОБА_1 , то викладена у ній інформація щодо здійснення ОСОБА_1 фінансово-господарської діяльності у 1 півріччі 2022 року суперечить обставинам, які встановлені Комісією НААН та зазначені в акті перевірки від 29 липня 2022 року, що станом на 01 липня 2022 року заборгованість по заробітній платі, заборгованість по податках та бюджету всіх рівнів, істотне погіршення фінансового стану господарства, зокрема його платоспроможності, відбулося за час керівництва ОСОБА_2 . Крім того, до службової записки не додано жодного доказу на підтвердження викладеної в ній інформації щодо результатів проведеного моніторингу фінансово-господарської діяльності ДП ДГ «Іванівка». Наданий суду представниками третьої особи Акт про проведення додаткової перевірки щодо встановлення особи керівника ДП ДГ «Іванівка» від 30 листопада 2022 року суд не приймає до уваги, оскільки він був складений після звільнення позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

Додатковим рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року доповнено резолютивну частину рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року, стягнено з НААН на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року апеляційні скарги ДП «ДГ «Іванівка»та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року та ухвалу цього ж суду від 27 грудня 2022 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1 . Посилання в апеляційній скарзі ДП «ДГ «Іванівка» на те, що ОСОБА_1 не приступив до виконання своїх обов`язків керівника, фактично самоусунувся від їх виконання, не виконував умови укладеного з ним контракту, понад 8 місяців не з`являвся на підприємстві, спростовуються матеріалами справи, якими підтверджено, що протягом жовтня 2021 року - червня 2022 року ОСОБА_2 свідомо не допускав ОСОБА_1 до роботи на підприємстві, що також підтверджується зверненням ОСОБА_1 до суду, правоохоронних органів, НААНУ. Зазначення в апеляційній скарзі про нібито вчинення ОСОБА_1 протиправних дій щодо реєстрації його керівником ДП «ДГ «Іванівка» у серпні 2022 року не впливає на вирішення даного спору, оскільки такі дії не були підставою для його звільнення. Апеляційний суд не бере до уваги посилання третьої особи на матеріали кримінального провадження № 0000261, з яких, за її твердженнями, встановлено, що станом на початок повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України ОСОБА_1 перебував у м. Шепетівка Хмельницької області, на території підприємства з`явився лише 23 червня 2022 року, оскільки такі матеріали у справі відсутні і такі не були предметом дослідження суду першої інстанції.

З огляду на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18, не є слушними доводи апеляційної скарги ДП «ДГ «Іванівка» про те, що позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки позивач оскаржує його звільнення з посади директора за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього Кодексу (припинення повноважень за частиною 3 статті 99 ЦК України). Обставини цієї справи не є тотожними обставинам справ, на які посилається заявник в апеляційній скарзі та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Так, у справі №145/1885/15-ц (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року) позивач просив визнати незаконним рішення наглядової ради про усунення (відсторонення) його від виконання повноважень голови правління товариства та виключення його з числа осіб, які мають право підпису, що є порушенням прав учасника (акціонера) на управління майном, а не трудових прав керівника товариства. За обставинами справи № 510/456/17 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року) згідно з протоколом зборів ради директорів Компанії було затверджено зняття позивача з посади генерального директора ТОВ «Лагуна-Рені», і загальними зборами учасників товариства вирішено звільнити позивача з посади генерального директора на підставі рішення зборів ради директорів Компанії.

Аргументи учасників справи

У березні 2023 року ДП «ДГ «Іванівка» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно п. 1 доручення начальника Ніжинської районної військової адміністрації Чернігівської області від 17 березня 2022 року № 01-11/1022 з метою виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також необхідності забезпечення весняно-польових робіт на території Ніжинського району головам міських, селищних, сільських територіальних громад Ніжинського району, керівникам сільськогосподарських підприємств вжити вичерпних заходів щодо належної підготовки та вчасного проведення весняно-польових робіт. Листом від 29 червня 2022 року № 10/119 Інститут сільського господарства Північного Сходу НААН звернувся до НААН та повідомив, зокрема, що на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_2., як керівником підприємства, здійснюється організація виробничо-господарської діяльності, у тому числі у лютому-травні 2022 року останнім вживались організаційні заходи по збереженню матеріально-технічної бази державного підприємства у критичний період тимчасового знаходження під окупацією військ російської федерації. При цьому, у період часу з 01 листопада 2021 року по 22 червня 2022 року ОСОБА_1 жодного разу не з`явився на підприємстві, тобто не відпрацював жодного робочого дня, не цікавився поточним станом справ, у тому числі у критичний період тимчасового знаходження під окупацією військ російської федерації, не уклав жодного господарського договору на забезпечення діяльності державного підприємства. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 самоусунувся від виконання своїх посадових обов`язків.

НААН України було видано наказ від 13 липня 2022 року № 45 «Про проведення службової перевірки», відповідно до якого було вирішено провести службову перевірку щодо встановлення виконання функцій керівника ДП ДГ «Іванівка» ОСОБА_1 за період роботи з 01 листопада 2021 року по 07 липня 2022 року. На час проведення зазначеного службового розслідування ОСОБА_1 було відсторонено від виконання обов`язків керівника (наказ НААН № 193-к від 26 липня 2022року) та наказом № 195-к від 26 липня 2022 року призначено в.о. директора підприємства ОСОБА_4 . Проте 15 серпня 2022 року приватним нотаріусом Зеленським С. М. вчинено реєстраційну дію №031000259, якою скасовано заборону на вчинення реєстраційних дій, та № 032000259, якою змінено відомості в реєстрі щодо керівника ДП ДГ «Іванівка», зокрема змінено керівника на ОСОБА_1 . Зазначені реєстраційні дії вчинено на підставі заяви ОСОБА_1 як директора державного підприємства, який приховав від державного реєстратора факт відсторонення його від займаної посади та відсутності повноважень підписувати подібні заяви від імені державного підприємства. Наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 26 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, скасовано в ЄДР реєстраційну дію № 032000259 щодо зазначення ОСОБА_1 директором державного підприємства.

Надалі, наказом НААН України № 249-к від 29 вересня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 », у зв`язку із надходженням службової записки віце-президента НААН Балян А. В. від 28 вересня 2022 року про порушення ОСОБА_1 підпунктів в, д пункту 27 контракту від 24 вересня 2021 року, враховуючи допущення зменшення обсягів виробництва продукції рослинництва, доведення очолюваного ним підприємства до скрутного економічного стану, зростання дебіторської та кредиторської заборгованості, збільшення заборгованості по заробітній платі працівникам, несплату податкової заборгованості, понесені збитки та дії, які призвели до неефективного використання земельних ресурсів, основних фондів та іншого державного майна, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади директора ДП ДГ «Іванівка» на підставах, передбачених пунктом 8 статті 36 КЗпП України.

Судами першої та апеляційної інстанції було порушено статті 76, 80 ЦПК України, оскільки не було взято до уваги надані ДП «ДГ Іванівка» докази, зокрема Акт про результати проведення додаткової перевірки щодо встановлення особи керівника ДП «ДГ Іванівка» від 30 листопада 2022 року. Судами не було взято до уваги той факт, що на виконання наказу НААН України від 24 листопада 2022 року № 75 «Про проведення додаткової перевірки щодо встановлення особи керівника ДП «ДГ Іванівка» комісією НААН України з виїздом на місце було проведено додаткову перевірку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника чи члена виконавчого органу юридичної особи приватного права. При цьому, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17, реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентними органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини. У зв`язку із цим припинення повноважень виконавчого органу товариству відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлений здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень. Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1- рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц.

Зазначена правова позиція також викладена в Окремій думці до постанови Великої Палати Верховного суду у справі № 205/4196/18.

Однак, судами попередніх інстанцій зазначені висновки Верховного Суду враховані не були, тому справу помилково розглянуто в порядку цивільного судочинства.

У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 , поданий представником ОСОБА_5 , на касаційну скаргу ДП «ДГ «Іванівка», в якому просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені рішення - без змін, покласти понесені витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн на ДП «ДГ «Іванівка».

Зазначає, що касатор визнає повноцінними керівниками двох осіб і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , проте замовчує про блокування ОСОБА_2 ЄДР в період з 05 жовтня 2021 року по 11 серпня 2022 року щодо внесення змін відомостей про керівника ДП ДГ «Іванівка». Ці факти були підтверджені актом комісії НААН від 29 липня 2022 року.

В дослідженому судом контракті,укладеним між НААН та ОСОБА_1 24 вересня 2021 року, сторони передбачили в пункті 2, що між ними виникають трудові відносини, то указаний спір є трудовим. Правова позиція щодо юрисдикції даного спору викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19). Суд зробив правильний висновок, що позивач був звільнений з посади директора державного підприємства за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього кодексу, тому такий спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження (суд першої та апеляційної інстанції в оскаржених судових рішеннях порушив норми процесуального права - пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України та застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17, від 30 січня 2019 року у справі

№145/1885/15-ц).

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 10 травня 2023 року відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ДП «ДГ «Іванівка», поданий 25 квітня 2023 року, повернуто заявнику без розгляду.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 24 вересня 2021 року на підставі наказу НААН № 389-к ОСОБА_1 призначено директором ДП «ДГ «Іванівка» з 27 вересня 2021 року та укладено з ним контракт по 27 вересня 2024 року.

30 вересня 2021 року рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/16713/21 поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Іванівка». Рішення в цій частині допущено до негайного виконання.

04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Шрайбер В. В. внесено до ЄДРПОУ запис про зміну керівника ДП «ДГ «Іванівка», замість ОСОБА_1 вказано директором ОСОБА_2

15 листопада 2021 року на виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 30 вересня 2021 року у справі № 953/16713/21 в частині негайного виконання, НААН видано наказ № 475-к про поновлення ОСОБА_2 виконуючим обов`язки директора ДП «ДГ «Іванівка» з 16 листопада 2021 року.

В цей же день НААН видала наказ № 476-к про звільнення виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Іванівка» ОСОБА_2 з 17 листопада 2021 року за пунктом 2 статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

26 липня 2022 року НААН видала наказ № 193-к, за яким ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Іванівка» з 26 липня 2022 року.

29 липня 2022 року комісією НААН на виконання наказу від 13 липня 2022 року № 45 «Про проведення службової перевірки» складено Акт про проведення службової перевірки щодо встановлення особи керівника ДП «ДГ «Іванівка». В указаному акті зазначається, що НААН від ОСОБА_1 став відомий той факт, що ОСОБА_2 не допускає його до управління підприємством та не дає приступити до виконання своїх повноважень, а тому фактично майже весь час з призначення ОСОБА_1 директором ДП «ДГ «Іванівка» ним не здійснюються свої повноваження. Встановлено, що на час проведення перевірки керівником ДП «ДГ «Іванівка» відповідно до наказу НААН є ОСОБА_1 , а відповідно до ЄДР - ОСОБА_2 . Причини неприбуття ОСОБА_1 на робоче місце в ДП «ДГ «Іванівка» є поважними. ОСОБА_2 не мав права не допускати ОСОБА_1 до управління підприємством та виконувати його обов`язки, оскільки достеменно знав про наявність наказу НААН про призначення ОСОБА_1 директором ДП «ДГ «Іванівка» та про наявність наказу про своє звільнення від виконання обов`язків. З огляду на це він також не мав права посилатися на відомості в ЄДР. Комісія рекомендувала ОСОБА_1 здійснити усі залежні від нього дії щодо розблокування ЄДР з метою внесення в нього відомостей про чинного керівника ДП «ДГ «Іванівка» у відповідності до норм чинного законодавства. Комісією також проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ «Іванівка» та встановлено, що за час керівництва ОСОБА_2 відбулося істотне погіршення фінансового стану дослідного господарства, зокрема його платоспроможності, внаслідок прийняття неефективних управлінських рішень.

Наказом № 249-к від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звільнений з посади директора ДП «ДГ «Іванівка» 29 вересня 2022 року на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України, службової записки віце-президента НААН Балян А. В. від 28 вересня 2022 року, у зв`язку з порушенням ним умов контракту від 24 вересня 2021 року, а саме підпунктів "в", "д" пункту 27.

У службовій записці віце-президента НААН України Балян А. В. зазначено, що здійснено моніторинг ефективності фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ «Іванівка» та визнано діяльність підприємства за 1 півріччя 2022 року неефективною, керівником підприємства у цей період був ОСОБА_1 . За цей час допущено зменшення обсягів виробництва продукції рослинництва, доведено очолюване позивачем державне підприємство до скрутного економічного стану, зростання дебіторської та кредиторської заборгованості, збільшення заборгованості по заробітній платі працівникам, несплату податкової заборгованості, понесені збитки та дії, які призвели до неефективного використання земельних ресурсів, основних фондів та іншого державного майна.

Підпунктом «в», «д» пункту 27 контракту від 24 вересня 2021 року, укладеного між НААН (як Органом управління майном) в особі президента Гадзала Я. М. та ОСОБА_1 (як Керівником), передбачено, що Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; у разі несплати реструктурованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини Керівника.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду заслухав суддю-доповідача, перевірив наведені у касаційній скарзі доводи, за результатами чого робить висновок про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції, учасник справи, який оскаржує судове рішення, заявляв про порушення правил предметної юрисдикції в судах першої та апеляційної інстанції, обґрунтовує скаргу суперечливою судовою практикою щодо визначення предметної юрисдикції спорів при оскарженні рішень органу управління підприємства про звільнення з посади його керівника (припинення повноважень виконавчого органу юридичної особи) з підстав, передбачених контрактом, в межах здійснення контролю за дотриманням вимог організаційно-управлінського характеру щодо діяльності юридичної особи.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Передати справу № 748/1995/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук