Справа № 361/938/22
Провадження № 2/361/1000/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Калініченко Н.В., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надану правову допомогу,

у с т а н о в и в:

У лютому 2022 року суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надану правову допомогу.

Позивач зазначив, що 09 червня 2015 року між відповідачем (замовник) та позивачем (виконавець) був укладений договір про надання правової допомоги №9/06.

Згідно з цим договором позивач надавав відповідачу правову допомогу у Броварському міськрайонному суді Київської області у справі №361/5189/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Т-Фактор» про стягнення процентів за користування коштами та інфляційних і 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.

Надання правової допомоги у суді першої інстанції підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2015 року.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 та пункту 6.1 договору одночасно із закінченням розгляду справи судом першої інстанції закінчився строк договору в частині надання правової допомоги та припинилися повноваження виконавця.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ТОВ «Т-Фактор» на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 616 427,14 гривень.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 26 грудня 2015 року. Відтак, зобов`язання позивача щодо надання правової допомоги припинилось виконанням, проведеним належним чином, та як сторона договору, яка його виконала, він має право на одержання від відповідача зустрічного виконання.

Згідно з п.п. 1.1. та 3.1 договору про надання правової допомоги замовник зобов`язується оплатити надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4.1 вищезазначеного договору сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди 1 годину роботи позивача, кількості годин роботи та позитивного результату.

Відповідач своє зобов`язання виконав частково, зокрема сплативши за надання правової допомоги 7500,00 грн, а саме:

- 7000,00 грн за вчинення дій необхідних для подання позовної заяви та забезпечення реалізації прав і обов`язків замовника у суді першої інстанції відповідно до підпункту 4.2.1. пункту 4.2 договору;

- 500,00 грн за складання заяви про збільшення розміру позовних вимог та забезпечення реалізації прав і обов`язків замовника при її розгляді судом відповідно до підпункту 4.2.3. пункту 4.2. договору (внесеного угодою №1 від 16 жовтня 2015 року про доповнення договору).

Неоплаченою залишилась встановлена підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 договору винагорода за досягнення позитивного результату задоволення позову судом.

Протоколом погодження договірної винагороди позивача за досягнення позитивного результату визначено, що сторони дійшли до взаємної згоди щодо винагороди позивача за досягнення позитивного результату і прийняли її у розмірі 35% від суми інфляційних, 3% річних та процентів за користування коштами, що буде визнана ТОВ «Т-Фактор» за результатом розгляду вимоги відповідача, або підлягатиме стягненню з ТОВ «Т-Фактор» на користь відповідача за рішенням суду.

Винагорода позивача за досягнення позитивного результату складає 215 479 грн 50 коп.

Відповідно до підпункту 4.2.2 п. 4.2 договору замовник зобов`язаний сплатити винагороду за досягнення позитивного результату у дводенний строк з моменту одержання належних йому від ТОВ «Т-Фактор» сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами.

Початок строку сплати відповідачем коштів залежить від моменту виконання судового рішення у справі, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу.

Станом на 15 грудня 2021 року в автоматизованій системі виконавчого провадження були відсутні записи про наявність відкритих виконавчих проваджень, в яких відповідач значиться стягувачем, а ТОВ «Т-Фактор» боржником. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ «Т-Фактор» змінив назву на «Сейленс» та змінив місцезнаходження: з АДРЕСА_1 ), при цьому в процесі припинення не перебуває, в процесі провадження у справі про банкрутство не перебуває; має статутний капітал в розмірі 5500000,00 гривень.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 не подає виконавчий документ у виконавчу службу, тому що відступив право вимоги своїй дружині ОСОБА_3 , яка, у свою чергу, прийняла в рахунок виконання зобов`язання ТОВ «Т-Фактор» квартиру АДРЕСА_2 , на яку 20 вересня 2021 року зареєструвала право власності на підставі попереднього договору №74 від 04 квітня 2011 року, що був укладений між відповідачем та ТОВ «Т-Фактор».

Справа, в якій позивач надавав відповідачу правову допомогу, була пов`язана зі справою №361/1991/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Т-Фактор» про застосування наслідків нікчемного попереднього договору №74 від 04 квітня 2011 року, відповідно до якого відповідачем внесено на рахунок ТОВ «Т-Фактор» грошові кошти у сумі 668 174 грн 00 коп. для укладення у майбутньому (до кінця другого півріччя 2011 року) основного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 .

Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2014 року стягнуто з ТОВ «Т-Фактор» на користь ОСОБА_2 668 174 грн, 135 442 грн 53 коп. відсотків за користування коштами, 3 654 грн судового збору.

Вказане рішення суду, у свою чергу, підтверджує виникнення зобов`язання ТОВ «Т-Фактор» перед ОСОБА_2 .

Присуджені за допомогою позивача на користь відповідача проценти за користування коштами, інфляційні і 3% річних це додаткові зобов`язання, які залежать від основного зобов`язання і поділяють його долю.

Примусове виконання судових рішень здійснювалося відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Київській області.

Станом на 15 жовтня 2019 року були відкриті виконавчі провадження з виконання всіх судових рішень, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 15 жовтня 2019 року.

Усі виконавчі провадження відповідача були приєднані до зведеного виконавчого провадження №40281390 відносно боржника ТОВ «Т-Фактор» до складу якого, станом на 28 вересня 2016 року входило 33 виконавчі провадження на загальну суму 10 811905 грн 12 коп.

21 жовтня 2013 року у зведеному виконавчому провадженні державним виконавцем складено акт опису й арешту майна ТОВ «Т-Фактор» -незавершеного будівництва житлового 16-поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , який складається з трьох секцій (під`їздів), два з яких збудовані, третій будується.

Вказаним актом на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним, зокрема, відчужувати у будь-який спосіб; змінювати технічний стан у будь-який спосіб. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник ТОВ «Т-Фактор» Панченко А.М.

Акт опису й арешту майна від 21 жовтня 2013 року складений для забезпечення реального виконання рішень приєднаних до зведеного виконавчого провадження за рахунок реалізації вказаного в акті об`єкта незавершеного будівництва.

З посиланням на цей акт Апеляційний суд Дніпропетровської області своїм рішенням від 16 березня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року, скасував рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року у справі №200/11097/16-ц про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва за ОСОБА_4 .

На цей акт також посилався начальних відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Київській області у постанові від 10 серпня 2016 року, якою скасував постанову державного виконавця від 03 серпня 2016 року про звільнення об`єкта незавершеного будівництва з-під арешту.

З 2020 року поведінка відповідача перестала відповідати його попередньому волевиявленню на отримання присуджених судом коштів, зокрема, він не оскаржив повернення виконавчого документа без виконання та не пред`явив його повторно на примусове виконання.

Всупереч судовим рішенням про застосування наслідків недійсного попереднього договору, про стягнення на користь відповідача коштів, дії останнього були направлені на отримання зазначеної вище квартири у новобудові по АДРЕСА_5 . Підтвердженням вказаного є той факт, що у жовтні 2020 року відповідач був включений у перелік інвесторів (фізичних осіб), які підтвердили оплатою та мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення житлового будинку по АДРЕСА_4 в експлуатацію. Із цього вбачається, що відповідачу має належати квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 91,15 кв.м., у другій секції будинку.

Зі слів відповідача, виконавчі листи про стягнення з ТОВ «Т-Фактор» коштів на виконанні не перебувають, оскільки були повернуті ще у 2020 році. Свого зобов`язання перед позивачем відповідач не визнає мотивуючи тим, що його дружина одержала квартиру, а не гроші.

Позивач з відповідачем не погоджується, тому що зобов`язання відповідача виникло з договору, який є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач погоджувався сплатити позивачу як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена відповідачу судом. Суд присудив на користь відповідача грошову суму. З огляду на це, позивач виконав своє зобов`язання належним чином, отже, на думку позивача, настала черга зустрічного виконання зобов`язання відповідачем.

Оскільки відповідач не пред`явив виконавчий документ на примусове виконання після його повернення у 2020 році та потреба у відстроченні виконання грошового зобов`язання відпала з отриманням відповідачем квартири, 18 грудня 2021 року позивач направив відповідачу вимогу про сплату грошових коштів протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги. Вимога була вручена відповідачу 21 грудня 2021 року. Строк сплати закінчився 20 січня 2022 року, але кошти відповідачем сплачені так і не були.

Позивач звертав увагу на те, що у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , ринкова вартість подібної квартири, яку прийняв відповідач, складає від 1740000,00 грн, тому відповідач має можливість виконати грошове зобов`язання перед позивачем.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості у розмірі 215 749 грн 50 коп., а також судові витрати в розмірі 2 157 грн 50 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Конюшко Д.Б. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та про відмову у задоволенні позовної заяви.

28 липня 2022 року представник відповідача ОСОБА_5 подав відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що між відповідачем (як замовником) та позивачем (як виконавцем) був укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1.2.1. договору єдиним предметом вказаного договору є вчинення дій необхідних для подання в Броварський міськрайонний суд Київської області позовної заяви до ТОВ «Т-Фактор» з вимогою про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, єдиним предметом договору є саме супроводження спору відповідача про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання. Відповідач не уповноважував позивача на надання правової допомоги в справах щодо отримання прав власності на будь-яке нерухоме майно, або щодо вчинення інших дій.

Фактично на момент укладання договору про надання правової допомоги контрагент відповідача ТОВ «Т-Фактор» мав численну заборгованість (понад 10 млн. грн) та перебував у ліквідації.

Посилаючись на викладені умови п. 4.1. та п. 4.2.1. вищевказаного договору грошові кошти були повністю сплачені замовником виконавцю, що, у свою чергу, підтверджує й сам позивач у позовній заяві.

Крім того, відповідно до п. 4.2.2. договору та відповідного протоколу погодження ціни (виключно за досягнення виконавцем позитивного результату) замовник сплачує виконавцю 35% від одержаних виконавцем від ТОВ «Т-Фактор» грошових коштів у вигляді сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами. Позитивним результатом відповідно до умов договору якраз і є отримання замовником коштів (сум інфляційних, 3% річних, процентів) від ТОВ «Т-Фактор». З урахуванням наведеного, договір встановлює, що додаткова оплата (35%) сплачується замовником виконавцю виключно за наявності у сукупності наступних умов:

- досягнення виконавцем позитивного результату його роботи одержання замовником від ТОВ «Т-Фактор» сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами;

- безпосереднє отримання замовником від ТОВ «Т-Фактор» (внаслідок дій виконавця) грошових коштів (на рахунок чи готівкою) в сумі інфляційних втрат, 3% річних, процентів за користування коштами.

Вказаний договір не містить нечітких або незрозумілих положень, але навіть якби і такі положення б мали місце, то відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачиться на користь споживача.

При цьому, жодної умови для оплати додаткової винагороди за досягнення позитивного результату не було виконано, оскільки виконавець на час дії договору (або й після його закінчення) не досяг позитивного результату не отримав для замовника від ТОВ «Т-Фактор» грошові кошти в сумі інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами.

Разом з тим, усі виконавчі листи №2/361/227/13, №2/361/473/15, №2/361/471/15, №2/361/473/15, №2/361/10/15, №361/5185/15-ц у рамках зведеного виконавчого провадження (хоча вони й не стосуються умов договору) були фактично повернуті замовнику без виконання, у зв`язку з відсутності майна ТОВ «Т-Факто».

Звертав увагу і на те, що виключно після втручання Броварської міської ради Київської області та участі держави у добудові багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 24 вересня 2019 року №1033, договору про заміну сторони у договорі, затвердженого рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14 квітня 2020 року №309, та комплексної забудови земельних ділянок площею 3,1003 га у межах АДРЕСА_7 , ОСОБА_2 отримав квартиру, за яку ним були сплачені кошти у 2010 році.

Окрім того, отримання у власність вказаної квартири відбулось внаслідок інших судових процесів, зокрема, справ №361/4317/16-ц, №361/3112/17, №200/11097/16-ц, №2-520/11.

Таким чином, представник відповідача зауважує, що предметом вищевказаного договору було виключно стягнення грошових коштів за фактичне невиконання ТОВ «Т-Фактор» умов попередніх договорів та користування останнім грошовими коштами, які належить ОСОБА_2 , що, у свою чергу, підтверджує безпідставність даного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом статті 30 вищезазначеного Закону України гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У силу частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 09 червня 2015 року між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) був укладений договір про надання правової допомоги №9/06 (а.с. 15-16).

Згідно з п. 1.2.1. вищевказаного договору правовою допомогою, що надається за договором, є вчинення дій необхідних для подання в Броварський міськрайонний суд Київської області позовної заяви до ТОВ «Т-Фактор» з вимогою про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання та вчинення дій, необхідних для залучення ОП «Броварипромжитлобуд» як співвідповідача.

Отже, єдиним предметом цього договору є саме супроводження спору відповідача про стягнення процентів за користування коштами, інфляційних і 3% річних за порушення грошового зобов`язання та вчинення дій, необхідних для залучення ОП «Броварипромжитлобуд» як співвідповідача.

Відповідач не уповноважував позивача на надання йому правової допомоги у справах щодо отримання прав власності на будь-яке нерухоме майно, або щодо вчинення інших дій.

Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги №9/06 сума винагороди обчислюється виходячи з розміру винагороди за 1 годину роботи виконавця, кількості годин роботи та позитивного результату.

Згідно з п. 4.2.1. договору винагорода встановлюється за вчинення дій, необхідних для подання позовної заяви, залучення ОП «Броварипромжитлобуд» як співвідповідача та забезпечення реалізації прав і обов`язків замовника в суді першої інстанції 7 000 гривень.

16 жовтня 2015 року між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) укладено угоду №1 про доповнення договору про надання правової допомоги №9/06 від 09 червня 2015 року.

Згідно з п. 4.2.3. вищезазначеної угоди за складання заяви про збільшення розміру позовних вимог та забезпечення реалізації прав і обов`язків замовника у цивільному судочинстві при її розгляді судом 500,00 гривень. Розрахунок винагороди виконавця є невід`ємною частиною договору.

Вказані кошти були повністю сплачені відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 , що, у свою чергу, підтверджує й сам позивач у позовній заяві. Крім того, вказане підтверджується також квитанціями про оплату (а.с. 19, 22).

Відповідно до умов п. 4.2.2. договору про надання правової допомоги та відповідного протоколу погодження договірної винагороди виключно за досягнення виконавцем позитивного результату замовник сплачує виконавцю 35% від одержаних виконавцем від ТОВ «Т-Фактор» (грошових коштів) у вигляді сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами. Замовник зобовязаний сплатити винагороду, визначену цим підпунктом договору, у дводенний строк з моменту одержання належних йому від ТОВ «Т-Фактор» сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами.

Виходячи з цього, позитивним результатом відповідно до умов вказаного договору є саме отримання замовником коштів (сум інфляційних, 3% річних, процентів) від ТОВ «Т-Фактор».

Отже, договір про надання правової допомоги №9/06 встановлює, що додаткова оплата (35%) сплачується замовником виконавцю виключно за сукупності наступних умов:

- досягнення виконавцем позитивного результату його роботи, а саме: одержання замовником від ТОВ «Т-Фактор» сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштами;

- безпосереднє отримання замовником від ТОВ «Т-Фактор» (внаслідок від виконавця) грошових коштів (на рахунок чи готівкою) в сумі інфляційних втрат, 3% річних, процентів за користування коштами.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2014 року у цивільній справі №361/1991/14-ц позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 668 174 гривні, 135 442 гривні 53 копійки відсотків за користування коштами, та 3 654 гривні судового збору.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2015 року у цивільній справі №361/5189/15-ц позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» на користь ОСОБА_2 проценти за користування безпідставно отриманими коштами за період з 01 березня 2014 року по 20 жовтня 2015 року в сумі 201 340 гривень 05 копійок; інфляційне збільшення суми боргу за липень 2014 року вересень 2015 року у розмірі 389 006 гривень 92 копійки та три проценти річних за період з 02 липня 2014 року по 20 жовтня 2015 року в сумі 26 080 гривень 17 копійок.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 4 892 гривні 49 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 7 500 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №297003588 від 29 січня 2022 року ОСОБА_3 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 . Підстава для державної реєстрації: акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 10.09.2021, видавник: Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області та ОСОБА_3 ; довідка, серія та номер: 01-32/445, виданий 07.09.2021, видавник: Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області; технічний паспорт, серія та номер: TI01:0615-8938-9292-4530, виданий 25.09.2021, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; витяг зі списку інвесторів, серія та номер: 01-32/446, виданий 07.09.2021, видавник: Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області; попередній договір , серія та номер: 74, виданий 04.04.2011, видавник: ТОВ «Т-ФАКТОР» та ОСОБА_6 , договір про відступлення прав вимоги, серія та номер: б/н, виданий 13.11.2020, видавник: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Київської області. Підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60784000 від 06.10.2021 08:16:03, ОСОБА_7 , Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області, Київська обл.

Отже, договір про відступлення права вимоги між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та ОСОБА_2 від 13 листопада 2020 року, й у тому числі, став правовою підставою для виникнення у ОСОБА_3 права власності на це майно та його реєстрацію.

У вищевказаній цивільній справі №361/5189/15-ц (провадження №2/361/2493/15) брав участь представник позивача ОСОБА_1 згідно з договором №9/06 про надання правової допомоги від 09 червня 2015 року (додаток 1, 2 до договору про надання правової допомоги №9/06 від 09 червня 2015 року; угода №1 про доповнення договору про надання правової допомоги №9/06 від 09 червня 2015 року, розрахунок винагороди виконавця за вчинення дій необхідних для подання заяви про збільшення розміру позовних вимог та забезпечення реалізації прав і обов`язків замовника в суді при її розгляді).

В акті опису й арешту майна від 21 жовтня 2013 року, на який посилався позивач, зазначено про примусове виконання виконавчих листів, виданих Броварським міськрайонним судом Київської області від 14 червня 2013 року, 07 серпня 2013 року та 02 вересня 2013 року, в справах №2/361/227/13, №2/361/1044/13 та №2/361/726/13 про стягнення з ТОВ «Т-Фактор» на користь ОСОБА_8 боргу 3 000 грн та 328 375 грн, на користь ОСОБА_9 боргу в розмірі 339 120 грн, на користь ОСОБА_10 боргу в розмірі 354 532 грн 89 коп.

Таким чином, на виконанні у зведеному виконавчому провадженні №40281390 згідно з вищезазначеного акта станом на 21 жовтня 2013 року не перебував виконавчий лист, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області у справі №361/5189/15-ц (провадження №2/361/2493/15) за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2015 року.

З огляду на вищенаведені докази, а також зважаючи на зміст договору про надання правової допомоги №9/06 від 09 червня 2015 року, додатки до вказаного договору №1 та №2, угоду №1 про доповнення договору про надання правової допомоги №9/06 від 09 червня 2015 року, розрахунок винагороди виконавця за вчинення дій необхідних для подання заяви про збільшення розміру позовних вимог та забезпечення реалізації прав і обов`язків замовника в суді при її розгляді, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2015 року, у тому числі, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №297003588 від 29 січня 2022 року, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 215 749 грн 50 коп. та судових витрат у розмірі 2157 грн 50 коп., оскільки ОСОБА_2 не одержував належних йому від ТОВ «Т-Фактор» сум інфляційних, 3% річних, процентів за користування коштів (п.4.2.2), зокрема саме у цивільній справі за позовом до ТОВ «Т-Фактор» з вимогою про стягнення процентів за користування коштами та інфляційних і 3 % річних за порушення грошового зобов`язання (п. 1.2.1 договору), та на даний час рішення суду у справі №361/5189/15-ц (провадження №2/361/2493/15) так і не виконано.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надану правову допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Сердинський