Єдиний номер справи 484/1292/22
Провадження 22-ц812/116/23 Головуючий по 1 інстанції Паньков Д.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2023р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Крамаренко Т.В., Темнікова В.І.,

секретар судового засідання Біляєва В.М.,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2022р.

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди та повернення земельних ділянок,

встановила:

У травні 2022р. ОСОБА_2 пред`явила в інтересах ОСОБА_1 позов до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про:

- розірвання договору оренди земельних ділянок №31/КБ, укладеного з відповідачем 23.02.2007р., зареєстрованого в Книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 15 квітня 2008 року за №55 ;

- зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:0081, :03:000:0266, :01:000:0266, :01:000:0544, загальною площею 4,86 га, розташованих в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки.

Позивач зазначав, що є власником вказаних земельних ділянок, які з 2007р. перебувають у користуванні відповідача на підставі договору оренди, який було укладено на 50 років.

Відповідач розрахувався по орендній платі за 2020р. в березні 2021р., а за 2021р. взагалі він не отримав орендної плати, між тим як такий обов`язок згідно п.11 договору оренди відповідач повинен виконати до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2022р. позов задоволено.

Постановлено:

-розірвати договір оренди землі №31/КБ, укладений 23.02.2007р. ОСОБА_1 з ТОВ «Агрофірма Корнацьких», зареєстрованого в Книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 15 квітня 2008 року за №55;

-зобов`язати ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:0081, :03:000:0266, :01:000:0266, :01:000:0544, загальною площею 4,86 га, розташованих в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки;

-стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 16984,80 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма Корнацьких», посилаючись на незаконність рішення суду, просило його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

Представник позивача, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1,13,24,32,34 Закону «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно з п.«д» ч.1 ст.141 ЗК підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За правилами ч.1 ст.782 ЦК наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 23.02.2007р. ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договір оренди землі №31/КБ, за умовами якого передав останньому в користування на 50 років належні йому на праві власності земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:0081, :03:000:0266, :01:000:0266, :01:000:0544, загальною площею 4,86 га, розташованих в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки.

За користування земельними ділянками ТОВ «Агрофірма Корнацьких» зобов`язалось сплачувати ОСОБА_1 орендну плату, яка вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 785,84 грн.

З метою захисту майнових інтересів орендодавця за згодою сторін на умовах визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведено визначеною кількістю сільськогосподарською продукцією.

Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком №1 до Договору, шляхом подання Орендодавцем на ім`я Орендаря письмової заяви. Така заява подається Орендодавцем Орендарю до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі.

Якщо протягом року сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися в грошовій формі на суму зазначену в абзаці 1 п.9 цього Договору.

Орендна плата має вноситись щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Даний договір оренди землі зареєстрований в Книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 15 квітня 2008 року за №55.

ТОВ «Агрофірма Корнацьких» розрахувалось з ОСОБА_1 по орендній платі в грошовій формі за 2020р. лише в березні 2021р., тобто з порушенням строку, передбаченого п.11 договору оренди землі, а за 2021р. всупереч п.9 цього ж договору взагалі не сплатило орендну плату.

За таких обставин, а саме доведеності факту систематичного порушення зобов`язань, яке полягає у несплаті і несвоєчасній сплаті відповідачем орендної плати протягом двох років у розмірі та строк, передбачений договором оренди землі, то висновок суду про наявність підстав для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки є правомірним.

Посилання в апеляційній скарзі щодо належного виконання зобов`язань по орендній платі ще в 2018-2019 роках не можна визнати обґрунтованими, тому що надані позивачем відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків не свідчать про внесення відповідачем орендної плати за 2020-2021 роки наперед. До того ж відповідач до ухвалення рішення по справі стверджував інше, а саме посилався на свій лист від 25 березня 2021р. адресований позивачу щодо необхідності отримання орендної плати за 2020р. Доказів того, що відповідач вживав таких заходів в установлений договором строк, а також щодо сплати орендної плати за 2021р. не надано, а тому відсутні підстави стверджувати про прострочення кредитора та відсутність вини боржника за прострочення зобов`язання (ст.ст.613,614 ЦК).

В той же час, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами ст.137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву було подано представником позивача - Сотською С.О.

До позовної заяви представник позивача, крім іншого долучила: ордер про надання правничої допомоги від 02.05.2022р., договір про надання правничої допомоги від 02.05.2022р., додатковий договір до договору про надання правничої допомоги від 02.05.2022р. з детальним опис робіт (наданих послуг), акт прийому-передачі наданої правничої допомоги без дати.

Розгляд справи, з урахуванням клопотань представників сторін відбувся без їх участі.

Відповідач в поданому відзиві на позовну заяву зазначав, що витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн. не відповідають критеріям складності справи та не підтверджені документально.

З детального опису робіт від 02.05.2022р. слідує, що позивач за надані послуги повинен сплатити адвокату загалом 15000 грн., які складаються: 500 грн. ознайомлення з актуальною судовою практикою, 1000 грн. збір матеріалів для пред`явлення позову, 3000 грн. - підготовка позовної заяви, 10500 грн. участь в судових засіданнях.

Враховуючи те, що за змістом ст.137 ЦПК відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, що сплачені або підлягають сплаті позивачем, а матеріали справи містять відповідні докази надання цієї допомоги, обсягу виконаних робіт та їх вартості, то суд дійшов до правильного висновку про наявність підстав для їх відшкодування.

Проте, представник позивача участі у жодному судовому засіданні не приймала, а тому розмір відшкодування слід зменшити до 4500 грн. (15000 10500).

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК в частині судових витрат підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.367,374-376,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2022р. в частині судових витрат змінити, зменшивши розмір стягнення до 6484,80 грн., з яких: 4500 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 1984,80 грн. судовий збір за подачу позовної заяви.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 08 лютого 2023р.

Головуючий: Судді: