Справа № 299/1629/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача судді Кожух О.А.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення часників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2022 року (суддя Надопта А.А.) у справі №299/1629/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

в с т а н о в и в :

18.03.2022 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2021.

Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Зазначала, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Стверджувала, що стан здоров`я відповідача задовільний, відповідач не має постійного місця роботи, але регулярно виїздить на заробітки за кордон, його доходи досить великі.

Позивачка здійснює догляд за дитиною, котра не досягла трирічного віку, не має можливості працювати.

Вказувала, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Посилаючись на дані обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2500 грн щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 3000 грн до досягнення дитиною трирічного віку.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18.03.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 18.03.2022 до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3 трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 16 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення суду залишено без задоволення.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Виноградівського районного суду від 16 серпня 2022 року та заочне рішення цього суду від 19 травня 2022 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Виноградівського районного суду від 16 серпня 2022 року повернуто скаржнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду від 19 травня 2022 року та ухвалити нове рішення. Зазначає, що має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1150 грн щомісячно, а також на утримання дружини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_1 не отримував копію позовної заяви, що позбавило його можливості надати заперечення проти позову, про час та місце розгляду справи його не повідомлено. Місцевим судом не враховано при визначені розміру аліментів, що у зв`язку з воєнним станом, економічним становищем у країні, епідемією COVID-19, у скаржника відсутнє постійне місце роботи, він не зареєстрований фізичною особою-підприємцем, а його дохід становить випадкові та нерегулярні заробітки, яких ледь вистачає на житло та харчування. Крім того, судом першої інстанції не враховано наявність на утриманні скаржника непрацездатних батьків, які є пенсіонерами за вислугою років, мають невеликий розмір пенсії, часто хворіють, потребують фінансової та матеріальної допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд, з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07.10.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що складено актовий запис №18, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Син проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 230 від 16.03.2022, виданою Виноградівською міською радою (а.с.7),

Батько проживає окремо від дитини, що стверджується довідкою виконавчого комітету Нижньоворітської сільської ради № 143 від 30.03.2022, згідної якої відповідач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 , при цьому на момент видачі довідки ОСОБА_1 перебуває за кордоном (а.с. 11).

Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України (далі- СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2272 гривні.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, скаржник вказує, що судом першої інстанції не було враховано при визначенні розміру аліментів погіршення його матеріального становища, в силу того що він не має постійного місця роботи та отримує дохід, якого ледь вистачає на житло та харчування, що є наслідком введення воєнного стану в Україні, який запроваджено у зв`язку з вторгненням російської федерації, та погіршення економічного стану держави, зокрема також через епідемію COVID-19.

На обґрунтування своїх вимог, позивачка вказувала, що відповідач не має постійного місця роботи, але регулярно виїздить на заробітки за кордон, його доходи досить великі.

До матеріалів справи позивачкою не надано жодних доказів щодо розміру доходів відповідача.

Подаючи заяву про перегляд заочного рішення, відповідачем було додано до матеріалів справи довідку Нижньоворітської сільської ради за № 202 від 22.06.2022, з якої вбачається, що ОСОБА_1 із 15.11.2012 по 22.06.2022 ніде не працював. Підставою для видачі довідки вказано трудову книжку АХ119545 (а.с.36). В той же час матеріали справи не місять інформації, що відповідач перебував на обліку у центрі зайнятості та шукав роботу. Також не має інформації, що відповідач не може працювати за станом здоров`я.

Колегія суддів зазначає, що сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Така обставина не є підставою для звільнення батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16 (провадження № 61-46794св18).

Доводи скаржника стосовно перебування на його утриманні непрацездатних батьків похилого віку, які є пенсіонерами за вислугою років та часто хворіють, мають невеликий розмір пенсії та потребують фінансової та матеріальної допомоги не заслуговують на увагу, оскільки ним не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Визначаючи до стягнення аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 грн на місяць, судом першої інстанції враховано вимоги ст. 182 СК України, взято до уваги те, що дитина фактично проживає з матір`ю, відповідач є особою працездатного віку, доказів перебування на його утриманні інших осіб не має, враховано вік дитини та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з розміром аліментів на утримання дитини, визначеним судом першої інстанції, та вважає, що рішення місцевого суду в такій частині є правильним, а розмір аліментів на утримання дитини визначено місцевим судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, слід зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Як установлено вище, позивачкою не надано до матеріалів справи жодних доказів щодо розміру доходів відповідача.

В той же час, як у заяві про перегляд заочного рішення, так і у апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 визнав ту обставину, що має нерегулярний дохід та може сплачувати на утримання дружини аліменти у розмірі 1000,00 грн щомісячно.

Враховуючи недоведення позивачем достатності заробітку (доходу) відповідача в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, часткове визнання відповідачем позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 1000 грн щомісячно.

Зважаючи на викладене, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції у частині визначеного розміру аліментів на утримання дружини змінити з підстав, передбачених п.п.3, 4 ст 376 ЦПК України, залишивши без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст.7, 367, 368, 369, п. 2 ч. 1 ст.374, ст. п.п.3,4 ст. 376, ст. ст.381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2022 року в частині визначного розміру аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 змінити, шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини рішення у новій редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 18.03.2022 - до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В решті заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 березня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: