Справа № 572/556/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Шевні І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/556/22 за позовом ОСОБА_1 до Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до поданої позовної заяви позивачем зазначено, що його матір ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя матір вчинила заповітне розпорядження від 25 вересня 2019 року, заповівши земельну ділянку площею 1,74 га, розташовану на території Кузьмівської сільської ради, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №024624 від 15 жовтня 2003 року та земельну ділянку площею 5,14 га розташовану на території Кузьмівської сільської ради, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №030413 від 15 жовтня 2003 року. Заповіт не змінений та не скасований. Він як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Овдіюка А.В. із усним зверненням щодо оформлення спадщини. Однак йому було повідомлено, що він пропустив строк шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Позивач вказує, що його мати ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , він постійно здійснював догляд за нею до дня смерті, оскільки у належному матері житловому будинку хоча і були зареєстровані, однак не проживали особи, які не є спадкоємцями першої черги. Вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки здійснюючи догляд за померлою мамою та маючи правовстановлюючі документи на земельні ділянки, вважав, що прийняв спадщину, так як фактично володів та розпоряджався даними земельними ділянками.

Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, просить їх задоволити.

Від представника відповідача Степанської селищної ради надійшла заява про визнання позову, не заперечують проти його задоволення.

Сторонами заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутність, які судом задоволені.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 позивач є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Волоша Сарненського району.

Згідно заповіту від 25 вересня 2019 року посвідченого старостою Степанської селищної ради, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: земельну ділянку площею 1,74 га, розташовану на території Кузьмівської сільської ради, належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ №024624 від 15 жовтня 2003 року та земельну ділянку площею 5,14 га розташовану на території Кузьмівської сільської ради, належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ №030413 від 15 жовтня 2003 року заповіла у власність ОСОБА_3 ,1964 року народження.

Копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 024624, доводить, що ОСОБА_2 на праві власності мала земельну ділянку загальною площею 1,74 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Сарненського району. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №030413 ОСОБА_2 мала на праві власності земельну ділянку площею 5,14 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Сарненського району.

Таким чином, вказане майно, згідно із вимогами ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини після смерті власника.

Ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджує, що його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Із ксерокопії свідоцтва про перейменуванні прізвища серії НОМЕР_3 від 15.07.1988 року ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_7 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 заповідач, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Волоша.

Таким чином, позивач є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 .

Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Овдіюка А.В. за №48/01-16 від 02 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся щодо оформлення спадщини за заповітом після матері ОСОБА_2 і йому було роз`яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини встановлений ст.1270 ЦК України, а також не подав доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, інформація щодо спадкової справи ОСОБА_2 відсутня.

Згідно довідки №02/16-118 від 30.12.2021 року виданої виконавчим комітетом Степанської селищної ради ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 і на день її смерті разом з нею були зареєстровані внука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внук ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , правнуки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивач зазначив, що у строк, визначений законодавством, він не подав до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом, оскільки вважав, що прийняв спадщину, доглядав за матір`ю і фактично користувався спадковим майном.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Так, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15.

Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері, без будь-якої поважної причини, оскільки сторона посилається на те, що здійснював постійний догляд за матір`ю, мав правовстановлюючі документи, фактично володів та розпоряджався спадковим майном, що не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи наведену вище правову позицію.

Отже, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивачем не подано жодного доказу наявності у нього певних об`єктивних перешкод, які б завадили йому вчинити певні визначені законодавством дії з прийняття спадщини.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано та не доведено наявність поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкодили йому у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до СТЕПАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області (смт.Степань вул.Майдан Незалежності,1 Сарненського району Рівненської області, код ЄДРПОУ 04387680) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: