САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/373/23
Провадження №2-о/726/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

У С Т А Н О В И В:

13.02.2023 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє представник - адвокат Пославський В.С., заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У заяві вказує, що ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою призначення пенсії, однак при вивченні її документів було встановлено, що пред`явлена трудова книжка НОМЕР_1 не може бути взята до уваги, так як не відповідає встановленим вимогам до документів.

У відповідь на адвокатський запит листом № 2400-1706-8/3656 від 01 лютого 2023 року заінтересована особа повідомила, що трудова крижка заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, не заповнена титульна сторінка, ведення якої передбачено на двох мовах: російській та українській, а фактично заповнена лише українською мовою.

Також вказує, що у трудовій книжці її власником зазначена ОСОБА_1 , однак ім`я заявниці « ОСОБА_1 ».

Таким чином, просить встановити, що трудова книжка НОМЕР_1 , заповнена 20 вересня 1977 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Така заява того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 14.02.2022 відкрито провадження у справі за вказаною заявою та визначено розглядати її за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 28.02.2023, про що повідомлено сторони.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пославський В.С. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте 28.02.2023 її представник скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за довіреністю, Кривохижого В.М. 20.02.2023 надійшла заява, у якій Головне управління, що є заінтересованою особою у справі, при розгляді справи просить врахувати всі надані заявником докази та розглянути справу без участі представника Головного управління.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає що вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як зазначено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу.

Відповідно до п. 1 цієї ж постанови порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

При цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно п.2 Інструкції, що містить загальні вказівки щодо заповнення трудових книжок вказано, що трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (п.п. 2.11-2.14 Інструкції).

Як встановлено судом, згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 20 вересня 1977 року, титульна сторінка якої повинна містити інформацію, що вказується російською мовою, - є незаповненою. Крім того така трудова книжка видана на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 12 березня 1996 року, та даних Картки платника податків про присвоєння РОНКПП, прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено як « ОСОБА_1 ». Остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Космач Косівського району Івано-Франківської області.

Суду надано копію адвокатського запиту до Головного управління ПФУ в Чернівецькій області та листу відповіді на вказаний запит № 2400-1706-8/3656 від 01 лютого 2023 року, у якому заінтересована особа повідомила, що ОСОБА_1 зверталася до них з питанням щодо призначення пенсії за віком та перевіркою наданих документів було встановлено, що трудова крижка заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, не заповнена титульна сторінка.

Також судом встановлено, що метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є надання можливості заявниці реалізувати своє право на призначення пенсії за віком.

Відсутність відомостей на титульній сторінці трудової книжки, що передбачає внесення даних російською мовою, та встановлені судом розбіжності у написанні імені заявниці, змушують уповноважених осіб Пенсійного фонду ставити під сумнів належність ОСОБА_1 трудової книжки та її відповідність, а без прийняття трудової книжки унеможливлюється призначення пенсії за віком.

З наведених вище обставин, враховуючи, що заявниця позбавлена можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто, в інший спосіб позбавлена можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту її прав у судовому порядку.

Таким чином на підставі досліджених вище доказів судом встановлено, що трудова книжка, серії НОМЕР_1 , заповнена 20 вересня 1977 року, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працювала заявниця, а лише підтверджує належність такого документу останній, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Враховуючи викладене, відсутність заперечень заінтересованої особи щодо справи, оскільки в іншому порядку встановити такий юридичний факт заявниця немає можливості, суд, виходячи із наданих доказів, приходить до висновку про доведеність факту належності вищевказаної трудової книжки ОСОБА_1 , що свідчить про наявність підстав для задоволення її заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 247, 258-259, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 20 вересня 1977 року.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С. А. Асташев