ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/307/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/5061/22 Категорія: на ухвалу Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

За участі секретаря Любченко Т.М.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

відповідач - ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ»;

треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» - адвокат Крушельницька М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сентрал Фіш» - адвоката Крушельницької Марії Романівни на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2023 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Марцішевської О.М.у приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси 10.01.2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНТРАЛ ФІШ», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

09 січня 2023 року адвокат Гайдай О.Д., який є представником позивача ОСОБА_1 , звернувся в суд із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказується, що на розгляді у Соснівському районному суді м. Черкаси перебуває справа № 712/5061/22 за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права на частку в статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого, увійшла частка у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ», у розмірі 33,4 %, загальною вартістю 1 336 000,00 грн.

У зв`язку з відсутністю заповіту право спадкування на частки у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» в якості спадкоємців першої черги за законом одержали дружина померлого, ОСОБА_1 та неповнолітня донька померлого, ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дуленко О. від 17.11.2021 року ОСОБА_1 , яка також діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме : видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ».

Пунктом 4.4. Статуту передбачено, що вступ до Товариства здійснюється шляхом придбання (набуття) третьою особою частки (частини частки) у Статутному капіталі Товариства, або у порядку спадкування (правонаступництва).

Згідно положень ст. ст. 1268, 1269 ЦК України випливає, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що дружина та донька померлого на час відкриття спадщини постійно, в томі числі, і на момент смерті, проживали разом зі спадкоємцем ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , то позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину, в тому числі частку у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» у розмірі 33,4%, загальною вартістю 1 336 000,00 грн.

Відповідно до отриманого клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 - адвоката Єрьоменка В.В., датованого 18.10.2022 року, останній просить приєднати до матеріалів справи копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.10.2022 року, відповідно до якого на даний час учасниками ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , кожен з яких володіє 50 % статутного капіталу, тобто ОСОБА_6 виключено зі складу його учасників.

Крім того, з даного витягу вбачається, що державним реєстратором управління з державної реєстрації Черкаської міської ради Литвином О.В. були вчинені реєстраційні дії «Державна реєстрація змін та відомостей про юридичну особу», 17.01.2022 року, об 10 годині 01 хвилині, 025010134, 18.02.2022 року, об 13 годині 26 хвилині, 026010134, 21.09.2022 року, об 08 годині 22 хвилині, 027010134, 12.10.2022 року, об 10 годині 01 хвилині, 028010134, якими проведено державну реєстрацію змін розміру статутного капіталу ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ», складу та відомостей про його учасників.

Зазначені реєстраційні дії були проведені на підставі заяви уповноваженої особи ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ», оформлених протоколами від 11.10.2021 року, 12.01.2022 року та 12.10.2022 року.

Тобто, внаслідок вказаних дій учасників та уповноважених осіб ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ», позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені можливості реалізувати своє право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи дії учасників та уповноважених осіб ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ», на даний час в силу статті 6 Статуту загальні збори учасників в будь-який момент можуть прийняти рішення про перерозподіл часток між учасниками; про злиття, приєднання, поділ та перетворення Товариства; про участь Товариства в інших юридичних особах або об`єднаннях юридичних осіб, що може утруднити або унеможливити виконання судового рішення в разі його прийняття на користь позивачів.

Представник позивачів просив суд заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо внесення змін до складу учасників (засновників) та розміру статутного капіталу ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2023 року заяву представника позивачів - адвоката Гайдая О.Д. про забезпечення позову - задоволено.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо внесення змін до складу учасників (засновників) та розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНТРАЛ ФІШ» (м. Черкаси, вул. Хоменка, 19 ).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ТОВ «Сентрал Фіш» - адвокат Крушельницька М.Р. оскаржила ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказується, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з неправильністю та неповнотою дослідження судом доказів та встановлення обставин справи, а отже, такою, що підлягає скасуванню.

Представник ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» - адвокат Крушельницька М.Р. вважає, що під час встановлення правомочності загальних зборів учасників слід враховувати голоси інших учасників товариства, які без голосів, що припадають на частку померлого (ліквідованого) учасника, становлять у сукупності 100 % голосів, що мають враховувати під час визначення кворуму.

За таких обставин, під час встановлення легітимності загальних зборів учасників ТОВ (ТДВ) та наявності кворуму для проведення цих зборів слід враховувати голоси інших учасників товариства, які без голосів, що припадають на частку померлого (ліквідованого) учасника, становлять у сукупності 100 % голосів, що мають враховуватися під час визначення кворуму.

Враховуючи, що рішення про проведення реєстраційних дій були прийняті більшістю зі складу учасників товариства, проведення таких дій жодним чином не порушували права позивачів. Тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності обґрунтованих підстав вважати, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивачів.

В апеляційній скарзі зазначено, що державний реєстраційний орган не вчиняє самостійних дій щодо управління ТОВ і не здійснює контроль за діяльністю будь-яких органів товариства чи його засновників, а лише фіксує відповідні зміни, що відбуваються в товаристві за рішеннями його компетентних органів в межах, визначених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Правовідносини, що виникли між сторонами, знаходяться поза сферою державної реєстрації і заборона суб`єктам державної реєстрації, які не є учасниками спору, вносити зміни до відповідного реєстру щодо ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» і вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії виходять за межі предмета та підстав заявленого позивачами позову, не є співмірними із заявленими вимогами, можуть перешкоджати господарській діяльності товариства та порушувати права інших його засновників, а тому застосовані судом першої інстанції помилково.

Представник ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» - адвокат Крушельницька М.Р. в апеляційній скарзі акцентує увагу на тому, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів та не обґрунтовано, що відповідач намагається вчинити певні дії на предмет ухилення від майбутнього виконання судового рішення. Вжиття наведених заходів забезпечення позову призведе до появи перешкод у господарській діяльності товариства, в тому числі, і до порушення прав інших засновників (учасників) товариства у зв`язку з неможливістю здійснювати подальше збільшення статутного капіталу та, як наслідок, покращувати роботу товариства за рахунок додаткових вкладів його учасників.

Враховуючи наведене в апеляційній, представник ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» - адвокат Крушельницька М.Р. просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

22 лютого 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Гайдай О.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву зазначається, що надані стороною позивача докази та матеріали справи в цілому підтверджують той факт, що відповідачем спільно з третіми особами цілеспрямовано проведено заходи, ухвалені загальними зборами учасників щодо позбавлення позивачів навіть ймовірності участі у отриманні та реалізації своїх прав на частку в статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» в порядку спадкування.

Адвокат Гайдай О.Д. вважає, що твердження сторони скаржника відносно того, що забезпечення позову у даний спосіб призведе до перешкод у господарській діяльності товариства є надуманими, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів (протоколів загальних зборів учасників, звернень учасників до виконавчого органи та інше) на підтвердження цих доводів стороною відповідача до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Крім того, ст. 158 ЦПК України надає право відповідачу за наявності достатніх підстав звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, яке розглядається в судовому засіданні не пізніше 5-ти днів з дня надходження його до суду.

Також акцентується увагу на тому, що приведені в апеляційній скарзі положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року у справі № 914/1570/20, на думку сторони позивача, не можуть бути взяті до уваги судом при вирішенні даної справи, оскільки у зазначеній справі вирішено спір про правовідносини, відмінні у даній справі.

Враховуючи наведене у відзиві, представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Гайдай О.Д. просить суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з?явились, повідомлені належним чином про дату, час,

місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

02.03. 2023 року на адресу апеляційного суду від відповідачаТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» та представника відповідача адвоката Марії Крушельницької надійшло клопотання про розгляд справи буз участі скаржника.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи наполягання сторін на участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість заяви, вказавши, що, враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, збалансованість інтересів сторін, доводи заяви про забезпечення позову дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції врахував, що заявлений захід забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами та застосування заборони вчинення реєстраційних дій щодо внесення змін до складу учасників (засновників) та розміру статутного капіталу не призведе до обмежень учасників товариства у користуванні правами, які випливають з права власності на частку у статутному капіталі товариства та обмежень у здійсненні товариством господарської діяльності.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої дочки - позивача ОСОБА_2 звернулась з позовом до відповідача ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» про визнання права на частку в статутному капіталі в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказується, що після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина до складу якої, серед іншого, увійшла частка у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» у розмірі 33,34% загальною вартістю 1 336 000,00 грн.

Право власності померлого ОСОБА_6 підтверджується Витягом з ЄДРПОУ від 03.12.2021 року.

У зв`язку з відсутністю заповіту право спадкування на частки у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» в якості спадкоємців першої черги за законом одержали дружина померлого ОСОБА_1 та донька померлого ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дуленко О.О. від 17.11.2021 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ».

З огляду на те, що майнові права позивачів щодо отримання права власності на частки у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» в порядку спадкування за законом порушуються, що унеможливлює його набуття, користуючись правом на захист своїх майнових прав в спосіб, передбачений п. 1 ч. 2. ст. 16 ЦК України, позивачі вважають за можливе звернутися до суду за їх захистом.

Позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНТРАЛ ФІШ» в сумі 668 000,00 грн. або 16,67% в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНТРАЛ ФІШ» в сумі 668 000,00 грн. або 16,67% в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України підставою забезпечення позову є можливість ускладнення чи неможливість у майбутньому виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Способи забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 150 ЦПК України, залежать від характеру спірних правовідносин, позовних вимог та інших обставин конкретного спору, що зумовлюють необхідність забезпечення виконання судового рішення. Перелік таких способів не є вичерпним.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

До видів забезпечення позову законом віднесено заборону вчиняти певні дії (пункти 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

У позовній заяві вказується, що підставою для звернення до суду з вказаним позовом стало те, що майнові права позивачів щодо отримання права власності на частки у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» в порядку спадкування за законом порушуються, що унеможливлює його набуття.

Таким чином, предметом позову є майнові права позивачів, а саме : частка у статутному капіталі ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ» у розмірі 33,34% загальною вартістю 1 336 000,00 грн.

У порядку забезпечення позову сторона позивачів вважала за необхідне тимчасово заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо внесення змін до складу учасників (засновників) та розміру статутного капіталу ТОВ «СЕНТРАЛ ФІШ».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, оскільки спір щодо визнання права на частку у статутному капіталі товариства носить матеріальний характер, а відсутність відповідної заборони може стати дійсною перешкодою у ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України).

Згідно з п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 року у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 року у справі № 902/1051/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що у разі, якщо до закінчення розгляду цієї судової справи буде відчужена частка у статутному капіталі або державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно товариства на підставі прийняття відповідачем певних рішень, позивачі не зможуть захистити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів заявника.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції встановив, що між сторонами дійсно виник спір щодо майнових прав на частку у статутному капіталі товариства, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивачів, надав оцінку доказам, які наявні у матеріалах справи та дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про те, що невжиття вказаних позивачем заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також призвести до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Суд першої інстанції надав оцінку спірним правовідносинам та з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, дійшов обґрунтованих висновків про необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги, колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законної ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви представника позивачів про забезпечення позову у повному обсязі.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи, що не позбавляє відповідача права в разі необхідності звернутись до суду першої інстанції з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНТРАЛ ФІШ» - адвоката Крушельницької Марії Романівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2023 про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 02.03.2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков