Справа № 159/3151/22
Провадження № 2/159/132/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря Ворожко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року позивачка звернулася до Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мельниця Ковельського району Волинської області, помер її батько, ОСОБА_2 . Після його смерті спадкоємцем першої черги спадкування була дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління, володіння спадковим майном, проте не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в померла матір позивачки, ОСОБА_3 , в позовній заяві позивачка зазначає, що являється єдиним спадкоємцем після смерті матері.

Відповідно до витягу з по господарської книги №1 за 2022 рік по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями і спорудами належав ОСОБА_2 , що знаходиться в АДРЕСА_1 . Рік побудови 1953. ОСОБА_3 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не оформила спадкових прав на вищевказаний будинок, через відсутність правовстановлюючих документів.

Державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Костюковою О.О., повідомлено позивачку про те, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, а саме відсутня державна реєстрація в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.09.2022.

19.09.2022 підготовче судове засідання відкладено через неявку учасників справи.

18.10.2022 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву для витребування доказів до 17.11.2022.

Ухвалою суду від 17.11.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 16.12.2022.

16.12.2022 судове засідання не відбулося через відсутність в приміщенні Ковельського міськрайонного суду електропостачання.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 , яке видане 01.11.1998 Мельницькою сільською радою Ковельського району Волинської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 .

Як вбачається з виписки з рішення Мельницької сільської ради Ковельського району Волинської області від 15.12.1993 №17 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян по Мельницькій сільській раді», ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,25 га в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,34 га для ведення особистого господарства в с. Мельниця Ковельського району Волинської області.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об`єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Згідно витягу з погосподарської книги №1 за 2022 рік Велицької сільської ради Ковельського району, по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 .

З спадкової справи №37-2012, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 24.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції.

Зі спадкової справи №236/2014, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що остання склала заповіт, посвідчений секретарем Мельницької сільської ради Ковельського району Волинської області 21.01.2000, згідно якого належний їй на праві приватної власності будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

За таких обставин у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 або його спадкоємці усунуті від права на спадкування або відмовилися від її прийняття.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та ухвалення рішення судом першої інстанції).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Такі правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №697/2052/17-ц.

Таким чином, суд дійшов до висновків, що Велицька сільська рада Ковельського району Волинської області є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у справі є інші спадкоємці, тобто особи які мають відповідати за позовом, а не орган місцевого самоврядування.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80, 81, 89, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Велицької сільської ради Ковельського району про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Велицька сільська рада Ковельського району Волинської області, , місцезнаходження: вул. Перемоги, 87, с. Велицьк, Ковельського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ