Справа № 595/185/23
Провадження № 2/595/118/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Боднар М.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Крім того, позивач просив дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з ним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони проживають окремо. Їхня малолітня дочка ОСОБА_4 проживає з ним по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, суду пояснила, що більше року з позивачем спільно не проживають. Вона проживає в с.Переволока Чортківського району. Вона має намір виїхати на роботу за кордон, тому вважає, що після розірвання шлюбу малолітню дочку в цій ситуації краще залишити проживати з батьком.

Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

19 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бучацької райдержадміністрації Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У шлюбі сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За час спільного проживання, через сімейно-побутові проблеми та різні погляди на життя, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Подальше сумісне життя, примирення сторін та збереження шлюбу є неможливим.

Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В силу ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Водночас, згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За приписами ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Одночасно з вимогою про розірвання шлюбу позивач просить залишити проживати малолітню дочку з ним.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов визнала та не заперечувала, щоб після розірвання шлюбу їхня дочка ОСОБА_4 залишилася проживати разом зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Суд, враховуючи визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 , принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з батьком, приходить до висновку, що після розірвання шлюбу між сторонами, малолітню дочку сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати із батьком ОСОБА_1 , чим лише констатує місце проживання дитини, не визначаючи його.

В подальшому, за наявності спору, сторони не позбавлені можливості звернення до суду з відповідним позовом про визначення місця проживання дитини.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.24, 56, 104, 105, 112, 141, 151, 153, 160 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 червня 1998 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Бучацької райдержадміністрації Тернопільської області, актовий запис №41.

Після розірвання шлюбу малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з батьком, ОСОБА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Б. Федорончук