Справа № 308/7061/20
П О С Т А Н О В А
іменем України

30 січня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.,
з участю секретаря судового засідання Зубашкова М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка Ігор Михайлович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної казначейської служби України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачева про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконними дій, бездіяльності та відшкодування шкоди завданої державним органом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка Ігор Михайлович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2022 року, постановлену суддею Деметрадзем Т. Р.,

у с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка І.М., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про: - визнання незаконним і скасування постанови (рішення) житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.04.2010 № 2, оформлене протоколом № 31 від 13.04.2010, в частині його включення у списки військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень; - визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо незабезпечення його житлом або компенсацію за не отримане житло; - стягнення з Державного бюджету України на його користь шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України шкоди, у тому числі компенсацію за не отримане житло, в розмірі 1 000 000 гривень.
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення розміру своїх вимог, в якій, окрім уже заявлених вище позовних вимог, також просив визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо внесення до постанови (рішення) житлової комісії від 13.04.2010 № 2, оформлене протоколом № 31 від 13.04.2010, в частині його включення в списки військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень та передання/надіслання його до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2021 року залучено до участі в цій справі в якості співвідповідача Квартирно-експлуатаційний відділ міста Мукачева.

Ухвалою цього ж суду від 26 травня 2022 року провадження в даній справі зупинено до закінчення в Україні воєнного стану.

Не погоджуючись із цією ухвалою місцевого суду щодо зупинення провадження у справі позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка І.М., подав на неї апеляційну скаргу внаслідок її незаконності через порушення судом норм процесуального права.
Скарга мотивована тим, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є юридичною особою, який розташований у м. Ужгороді, та участі в зоні бойових дій не приймає і має в штаті багато працівників, у тому числі юристів, які також не знаходяться в зоні бойових дій, а тому цей відповідач може брати участь у розгляді справи через свого представника.
Зазначав, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав суду жодних доказів неможливості забезпечити участі юристів у судовому засіданні.
Отже, на його переконання, судом першої інстанції безпідставно зупинено провадження у справі, що призводить до обмеження його права на доступ до правосуддя, а також судом порушено розумні строки розгляду справи, яка в підготовчому провадження розглядається майже 2 роки, що дає підстави вважати про затягування розгляду справи.
З огляду на наведене просив апеляційний суд оскаржену ухвалу суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , в інтересах якого діє представниця ОСОБА_2 , посилався на її безпідставність і надуманість, просив таку залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду як законну й обґрунтовану без змін.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкорка І.М. посилався на голослівність доводів відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Сторони, їх представники у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому їх неявка, на переконання колегії суддів і відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження у цій справі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що в Україні запроваджено воєнний стан та відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, вживає заходи щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації для відсічі і стримування збройної агресії рф та захисту території України, а відтак дійшов висновку про необхідність обов`язкового зупинення провадження у справі.

Проте колегія суддів із такими висновками місцевого суду погодитися не може, оскільки таких суд дійшов із порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

За приписами пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Цією статтею визначено вичерпний перелік підстав обов`язку суду зупинити провадження у справі, який розширеному тлумаченню не підлягає.

На переконання колегії суддів, лише перебування фізичної особи, а не й юридичної особи як сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, є підставою для зупинення провадження у справі.

У матеріалах справи є відсутні будь-які докази того, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 як юридична особа не може брати участі в цій справі через свого представника.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, представницею відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності ще від 21.01.2021, та яка у межах чинності довіреності 12 жовтня 2022 року подавала Закарпатському апеляційному суду у цій справі відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а відтак твердження відповідача про неможливість його участі у справі є голослівним.

Отже, на думку апеляційного суду, є відсутні підстави для обов`язкового зупинення провадження у цій справі в порядку, передбаченому пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

За положеннями частин 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права (надалі ЄСПЛ).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить усталена практика ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 ЄСПЛ указав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Установлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. ЄСПЛ надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст. 6 Конвенції зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Отже, суд першої інстанції на зазначені вище обставини і вимоги закону уваги не звернув та підійшов до вирішення цього питання формально та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України необґрунтовано зупинив провадження у цій справі.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги є слушними, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала суду, відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, - скасуванню з одночасним направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка Ігор Михайлович, задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді