Дата документу 25.01.2023
Справа № 334/4445/22
Провадження № 2/334/319/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Стрельченко А.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів тимчасової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2022 року до суду звернулося Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів тимчасової допомоги.

20.10.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче провадження.

13.12.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 25.01.2023 року.

В позові посилалися на те, що на обліку в Управлінні перебуває справа по призначенню тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсію ОСОБА_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 .

27.01.2020 року до Управління звернувся відповідач та надав пакет документів, а саме: заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларації про дохід та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. З обставин, що у ОСОБА_1 реєстрація за адресою: АДРЕСА_1 , Управлінням були зроблені відповідні запити за адресою реєстрації.

В заяві відповідачем зазначено, що він не працює, не навчається, приватним підприємцем не являється та не зареєстрований в центрі зайнятості як безробітний. Також відповідач взяв на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення державної допомоги, ставив свій підпис і усвідомлював, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давав згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням державної допомоги, уповноваженими особами управління. Законодавство України покладає на заявників відповідальність за надані відомості, або не надання інформації про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги.

Після надходження всіх відповідей на запити, Рішенням від 14.05.2020 року відповідачу відповідно Постанови КМУ від 27.12.2017 року № 1098 «Про затвердження Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загально пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату» було призначено допомогу з 27.01.2020 року по 26.07.2020 року у розмірі 1638 грн.

27.07.2020 року відповідач повторно завернувся до Управління з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг. В якій ставивши свій підпис усвідомлював, що наведені відомості про дохід та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсації та пільг будуть перевірені згідно чинного законодавства та взяв на себе зобов`язання повідомити про всі обставини (відповідно п.8 Постанови № 1098), що впливають на призначення державної допомоги в десяти денний термін, та одночасно давав згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням державної допомоги, уповноваженими особами управління. В поданій до Заяви Декларації відповідач зазначив, що окрім соціальної допомоги, яку він отримує в Управлінні, інших джерел для існування не має.

Відповідно Постанови № 1098 згідно розрахунку середньомісячного сукупного доходу Рішенням про призначення допомоги від 28.07.2020 року відповідачу призначено тимчасову допомогу з 27.01.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 1712 грн.

14.09.2020 року до Управління надійшов лист від Управління обслуговування громадян Дніпровського відділу м. Запоріжжя ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому зазначено, що ОСОБА_1 згідно Рішення №50 від 02.09.2020 року була призначена пенсія за віком з 20.08.2020 року.

Згідно п.16 Постанови № 1098 - виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється: у разі призначення пенсії - з дати її призначення. У зв`язку з цими обставинами Рішенням Управління від 14.09.2020 року було призупинено виплату тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. В результаті проведеного перерахунку та перегляду права на отримання допомоги сума переплати бюджетних коштів становить 2371,72 грн. за період з 20.08.2020 року по 30.09.2020 року, про що повідомлено відповідача листом від 08.10.2020 року № 03-07/5524.

У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру виплачену суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку, в зв`язку з чим, стягнення зазначеної суми повинно бути здійснено у примусовому порядку.

Прохали стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району безпідставно отримані кошти тимчасової допомоги у розмірі 2371,72 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн.

30.11.2022 року до суду звернувся відповідач з відзивом на позов, в якому посилався на те, що подана до суду позовна заява надумана та не відповідає вимогам закону, не виконані вимоги ст.16 ЦПК України щодо досудового врегулювання спору, а так як він ні з ким не спорив, то відсутній предмет спору.

Також, йому не надали копії Положення про Управління, щоб ввести його в оману про нібито законність претензій до нього, прикриття некомпетентності та непрофесіоналізму посадових осіб. Також, суд ввели в оману про фактичні обставини справи щодо штучного створення здійснених йому переплат, надумали предмет спору, так як не надали йому матеріали службових перевірок.

На цей час він так і не отримав відповіді на його заяву №8447 від 03.11.2022 року про надання інформації щодо наявності реєстру поштової кореспонденції та видачі посадових інструкцій, тому він звертався до Запорізької міської ради зі скаргою, однак відповіді не отримав.

Вважає, що якщо і є вина, то не його, а посадових осіб Управління в особі керівника, тому за допомогою судової влади намагаються покласти на нього неіснуючий борг.

Прохав відмовити у задоволенні позову або залишити його без розгляду за подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмету спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

08.12.2022 року до суду звернувся начальник Управління Манідіна Л.О. з відповіддю на відзив, в якій посилалася на те, що вважають твердження позивача необґрунтованими, такими, що не спростовують позовні вимоги та не доведеними жодним допустимим доказом.

Так, у відзиві відповідач зазначає, що не було досудового врегулювання спору, що не є достовірним, оскільки листом від 08.10.2020 року № 03-07/5524 відповідачу було повідомлено, що відповідно до Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2017 року № 1098, була припинена виплата соціальної допомоги з 20.08.2020 року, внаслідок цього надмірно виплачені кошти в сумі 2374,71 грн. за період з 20.08.2020 року по 30.09.2020 року. Також було зазначено, що відповідно п.24 Порядку ОСОБА_1 зобов`язаний повернути переплачену суму. У разі незгоди з цим повідомленням ОСОБА_1 мав право його оскаржити в судовому порядку, але не скористався цим правом.

Також спеціалістом Управління було зателефоновано до відповідача, в телефонній розмові 25.11.2020 року ОСОБА_1 повідомив, що на теперішній час коштів для погашення переплати він не має, але згоден та буде погашати, заяву на реструктуризацію писати відмовився.

Також відповідач посилається на не існуючі у справі документи, а саме: «справки 5684 от 28.12.2020 г. и 3506 от 27.07.2021 г.», які начебто повинні були призвести до досудового врегулювання спору. Інші доводи взагалі не стосуються розгляду справи по суті.

Прохали відзив залишити без врахування, а справу розглядати на підставі наявних доказів.

25.01.2023 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про дату судового засідання.

25.01.2023 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить письмова розписка, про причини неявки суду не повідомив, 30.11.2022 року подав відзив на позов.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

На обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району перебуває справа №7919 по призначенню тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсію відповідача ОСОБА_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 .

27.07.2020 року до Управління повторно звернувся ОСОБА_1 з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг для продовження йому тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, надавши необхідний пакет документів.

28.07.2020 року на підставі поданої заяви та Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 року №1098, Рішенням Управління призначено ОСОБА_1 державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, на період з 27.07.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 1712 грн.

14.09.2020 року на адресу Управління надійшов лист Управління обслуговування громадян Дніпровського відділу м. Запоріжжя ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому зазначено, що ОСОБА_1 згідно Рішення №50 від 02.09.2020 року була призначена пенсія за віком з 20.08.2020 року.

14.09.2020 року Рішенням Управління було призупинено виплату ОСОБА_1 тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, у зв`язку з призначенням пенсії за віком з 20.08.2020 року.

В результаті проведеного перерахунку та перегляду права на отримання допомоги сума переплати бюджетних коштів становить 2371,72 грн. за період з 20.08.2020 року по 30.09.2020 року, що підтверджується довідкою від 25.09.2020 року.

08.10.2020 року листом №03-07/5524 Управлінням на адресу відповідача направлено повідомлення про припинення виплати допомоги з 20.08.2020 року з вимогою повернення переплачених коштів в сумі 2371,72 грн.

Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно п.2 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 року №1098, призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім мм. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату.

Згідно п.5 Порядку для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення: заяву; під час подання заяви пред`являються паспорт громадянина України та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України; декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги; копію рішення про призначення опікуна (для особи, яку визнано недієздатною). Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги.

Згідно п.8 Порядку у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу.

Згідно п.16 Порядку виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється: у разі призначення пенсії - з дати її призначення.

Згідно п.24 Порядку якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач з позовом до відповідача, як отримувача тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, з вимогою про стягнення безпідставно отриманих коштів тимчасової допомоги, у зв`язку з тим, що відповідач в порушення п.8 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 року №1098, не повідомив орган соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу, про зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, а саме: призначення йому пенсії за віком з 20.08.2020 року.

Судом встановлено, що в результаті призначення відповідачу пенсії за віком з 20.08.2020 року, 14.09.2020 року позивачем на підставі повідомлення Управління обслуговування громадян Дніпровського відділу м. Запоріжжя ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення про припинення виплати допомоги з 20.08.2020 року, та в результаті здійсненого перерахунку сума переплати бюджетних коштів за період з 20.08.2020 року по 30.09.2020 року становить 2371,72 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем без достатньої правової підстави набуто право власності на грошові кошти у вигляді тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, за період з 20.08.2020 року по 30.09.2020 року в сумі 2371,72 грн., які відповідно ст.1212 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що доказів того, що розрахунок розміру коштів, які підлягають стягненню з відповідача, проведено позивачем не правильно, суду не надано, будь-яких доказів неправомірності призначення та припинення виплати тимчасової допомоги відповідачем суду також не надано.

Тому суд не бере до уваги посилання відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки дані доводи взагалі не стосуються розгляду справи по суті.

Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому судовий збір у сумі 2481 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів тимчасової допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району () безпідставно отримані кошти тимчасової допомоги за період з 20.08.2020 року по 30.09.2020 року у розмірі 2371,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району () витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складено 27.01.2023 року.

Суддя: С.М.Телегуз