Справа №:755/1071/21
Провадження №: 2-з/755/35/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и л а:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

02.03.2023 року до суду надійшла заява сторони позивача про забезпечення позову, у якій представник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки JAGUAR, модель ТЗ: ХF, 2008 року, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Вимоги заяви мотивовано тим, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заочним рішенням суду від 31.05.2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.10.2021 року, з відповідача було стягнуто заборгованість в сумі 194062,17 грн. та судовий збір в розмірі 2910,93 грн. На виконання рішення суду було відкрите виконавче провадження №70098688 від 17.12.2022 року. В ході примусового виконання рішення виконавцем описано та арештовано вищезазначений транспортний засіб та в подальшому передано на відповідальне зберігання до ДП «СЕТАМ». Торги було призначено на 01.03.2023 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.02.2023 року заочне рішення скасоване і справу призначено до розгляду. Згідно висновку оцінки від 02.02.2023 року вартість автомобіля складає 382000,00 грн. Вказаної вартості автомобіля достатньо для задоволення вимоги позивача, а іншого майна та коштів відповідач не має. У позивача наявні підстави припускати, що відповідач має намір відчужити належний йому автомобіль, адже після скасування заочного рішення відповідач має можливість продати майно. При цьому, протягом тривалого часу відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, кредит не погашає, у зв`язку із чим виникла заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що відповідач припинить свої недобросовісні дії щодо виконання своїх обов`язків перед кредитором. Найчастіше, при порушенні зобов`язань перед банком, боржник вчиняє всі можливі заходи для позбавлення кредитора можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна та коштів. Це виражається у передачі третім особам права власності на майно та кошти, переховування від банку та виконавців, а також проведенні інших операцій з майном та коштами для позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги. Ураховуючи наведене сторона позивача вважає, що не застосування заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатки до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 220129,64 грн.

Належність відповідачці автомобіля марки JAGUAR, модель ТЗ: ХF, 2008 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за відповідачкою транспортних засобів.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру на суму 220129,64 грн.

Суд дійшов висновку, що незабезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому, якщо суд визнає права позивача порушеними та задовольнить позов повністю або частково.

Тобто, у даному випадку метою забезпечення цього позову є гарантія наявності у відповідача майна за рахунок якого може бути виконане рішення суду, у разі повного або часткового задоволення позову.

Між тим, у випадку незабезпечення позову та відчуження відповідачкою належного їй майна, виконання майбутнього рішення суду може бути значно утруднене або неможливе, у разі якщо суд дійде висновку про порушення прав позивача у зв`язку з неповерненням грошових коштів.

Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Згідно наявного в матеріалах справи звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 02.02.2023 року, ринкова вартість автомобіля станом на дату оцінки дорівнює 382000,00 грн.

При цьому, позивач заявляючи вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 220129,64 грн., просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту на весь автомобіль, який коштує 382000,00 грн., що вказує на неспівмірність заходу забезпечення позову із предметом позовної заяви.

Для дотримання принципу співмірності арешт на належний відповідачці автомобіль має бути накладений у розмірі суми, що заявлена позивачем до стягнення ураховуючи, що ринкова вартість ТЗ є більшою від заявленої до стягнення суми.

За таких обставин заява про забезпечення позову у питанні накладення арешту на автомобіль підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на належний відповідачу ТЗ в межах суми заявленої позивачем до стягнення.

Також суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у забезпеченні позову шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, оскільки саме по собі накладення арешту на автомобіль в межах суми заявленої до стягнення повною мірою забезпечить неможливість його відчуження, перереєстрацію, обтяження тощо.

Стосовно зустрічного забезпечення суд дійшов висновку про відсутність підстав для його застосування, оскільки правила обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в даному випадку застосуванню не підлягають, а реальних та конкретних збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову суд не вбачає.

Відповідач може понести витрати на сплату судового збору у разі оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак такі витрати відносяться до судових і підлягають розподілу при вирішенні спору по суті у кінцевому рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника позивача про забезпечення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

В межах суми у розмірі 220129 (двісті двадцять тисяч сто двадцять дев`ять) грн. 64 коп. накласти арешт на належний ОСОБА_1 автомобіль марки JAGUAR, модель ТЗ: ХF, 2008 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN НОМЕР_2 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 02.03.2023 року.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ).

Суддя -