Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7969/21
Номер провадження2/711/92/22
РІШЕННЯ
08 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Кондрацької Н.М.
за участю секретаря Мелещенко О.В.,
представника позивачів ОСОБА_1
розглянувши матеріали цивільної справи за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання майна,-
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання майна.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацькій Н.М.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.12.2021 позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання майна залишено без руху.
Після усунення недоліків, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачеві встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилась, про поважність причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином неодноразово повідомленою про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Відзив на позовну заяву не подано.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_4 повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи.
Суд, враховуючи думку представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.
Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
За змістом ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до копії договору дарування частки квартири від 11.02.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О., ОСОБА_6 (Дарувальник) подарував, а ОСОБА_3 (Обдарований) прийняв у дар (одну другу) частку квартири АДРЕСА_4 .
Дані обставини підтверджуються також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.02.2021 №244008885.
09.09.2021 договором дарування частки квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О., ОСОБА_3 (Дарувальник) подарував, а ОСОБА_2 (Обдарований) прийняла у дар (одну другу) частку квартири АДРЕСА_4 .
Дані обставини підтверджуються також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.09.2021 №274037674.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ ) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).
Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.
Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Позивач ОСОБА_3 був співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 11.02.2021 (відповідно до Договору дарування частки квартири від 11.02.2021) по 09.09.2021 (відповідно до Договору дарування частки квартири від 09.09.2021).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №285393418 станом на 18.11.2021 житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_4 .
Між тим, надані позивачами квитанції про здійснення ними оплат за отримані комунальні послуги не свідчать та не доводять сплату ними послуг за період перебування квартири за адресою: АДРЕСА_1 у їхній власності.
Так, з наданих до позовної заяви копій квитанцій вбачається, що:
-оплата від 06.03.2021 на суми 517,87грн. (період оплати 02.2021 02.2021), 1234,57грн. (період оплати 01.01.2021 31.01.2021), 37,80грн. (період оплати 01.2021 01.2021), 4263,37грн. (період оплати 02.2021 02.2021), 34,60грн. (період оплати 02.2021 02.2021), 1281,75грн. (період оплати 01.2021 01.2021) та 2406,92грн. (період оплати 01.2021 01.2021) здійснена платником ОСОБА_5 (а.с.16-18);
-оплати від 21.10.2021 на суму 191,75 грн. та від 16.09.2021 на суму 1150,50грн. здійснена платником ОСОБА_5 із зазначенням періодів оплати 09.2021 09.2021 та 08.2021 08.2021, тобто платником, який вже не був власником вищезазначеної квартири (а.с.20-21);
-оплати від 16.09.2021 на суму 98,34 грн. (період оплати 08.2021 08.2021), від 17.09.2021 на суму 18,90 грн. (період оплати 08.2021 08.2021), від 21.10.2021 на суму 141,92 грн. (період оплати 01.09.2021 30.09.2021), від 17.09.2021 на суму 340,62 грн. (період оплати 01.08.2021 31.08.2021), від 21.10.2021 на суму 48,66 грн. (період оплати 01.09.2021 30.09.2021), від 21.10.2021 на суму 20,29 грн. (період оплати 09.2021 09.2021), від 21.10.2021 на суму 177,04 грн. (період оплати 09.2021 09.2021) здійснені платником ОСОБА_2 , тобто за періоди коли ОСОБА_2 фактично ще не була співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-24).
Таким чином, позивачами не доведено, що саме ними здійснювалась оплата за отримані комунальні послуги, за період часу коли вищезазначена квартира перебувала у їхній власності.
За таких обставин, суд вважає що вимоги позивачів про компенсацію частини сплачених ними житлово-комунальних послуг не підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та підлягає повній відмові.
На підставі 322, 360. 526 ЦК України, 12, 77, 78, 81, 89, 258 259, 263, 264, 265, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання майна - залишити без задоволення.
Повний текст рішення буде складено 13.12.2022.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька