ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/648/16-ц
провадження № 4-с/691/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Бевз Л.В., представника скаржника ОСОБА_1 (бере участь в режимі ВКЗ), представника заінтересованої особи Ляшенко А.В. (бере участь в режимі ВКЗ), начальника Городищенського ВДВС у Черкаському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) Тараненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище, матеріали за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Начальник Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко Інна Іванівна, ОСОБА_3 , на дії та бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник заявника ОСОБА_1 із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, яку мотивує тим, що заочним рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 27.10.2016 року у справі № 691/648/16 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 493955 грн. та судові витрати в сумі 4939,56 грн., видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Городищенського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Статніком О.О. від 01.12.2017 року відкрито виконавче провадження № 55293079. 07.05.2021 року в межах цього виконавчого провадження начальником Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко І.І. було винесено постанову на арешт коштів боржника, згідно якої було вирішено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. На виконання цієї постанови було накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ "Приватбанк". В даному випадку рахунок, на який накладено арешт, є рахунком, на який заявник одержує заробітну плату від військової частини НОМЕР_2 . Загальний розмір відрахувань на зарплату заявника, яка міститься на вказаному рахунку, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", не може перевищувати 20 %. Звернення стягнення на заробітну плату заявника, яка міститься на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк", в розмірі більше ніж 20% заборонено законом, а в період дії воєнного стану заборонено взагалі. В даному випадку арешт з рахунку заявника має бути знятий, оскільки рахунок боржника має спеціальний режим використання та звернення стягнення на кошти заробітної плати, які знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом. Заявник звернувся до державного виконавця із заявою, в якій просив зняти арешт з рахунку. До заяви були додані: копія довідки з місця роботи; копія довідки установи банку; копія відповіді установи банку. Заява була направлена до Городищенського ВДВС 15.12.2022 року поштою (рекомендованим листом № 353) та отримана відділом ДВС 27.12.2022 року. У звязку з цим державний виконавець зобовязаний невідкладно зняти арешт з коштів на рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ "Приватбанк". Однак арешт з коштів знятий не був. Більше того 27.12.2022 року після отримання заяви ОСОБА_2 державний виконавець направив до банку платіжну вимогу № 55293079 на списання коштів із вищевказаного рахунку ОСОБА_2 .. Отже бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з рахунку боржника та дії державного виконавця щодо стягнення коштів з цього рахунку є неправомірними. Про порушення своїх прав заявник міг довідатися 27.12.2022 року, в день отримання державним виконавцем заяви про зняття арешту з документами, які підтверджують, що рахунок, на який накладено арешт має спеціальний режим використання, а також в день направлення державним виконавцем платіжної вимоги про стягнення коштів.

Ухвалою від 19 січня 2023 року скаргу прийнято до провадження, та призначено до розгляду в судовому засіданні.

10.02.2023 року від представника заінтересованої оосби, стягувача ОСОБА_3 , адвоката Ляшенко А.В. надійшов відзив, в якому вказує, що оскільки у довідці АТ КБ Приватбанк R2TL3P85TQOOF027 від 09.12.2022 року, заявнику відкрито картку, на яку він отримує зарплатні виплати, та, що на картку (розрахунковий рахунок) може бути зарахована будь - яка виплата (переказ), то даний рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом, що і підтверджує лист АТ КБ Приватбанк від 13.12.2022 року, який надав заявник, в якому банк зазначає, що підстав для зняття арешту немає. Таким чином, у державного виконавця не було підстав для зняття арешту з рахунку. Оскільки в матеріалах скарги відсутній опис вкладення у цінний лист, то встановити чи була державному виконавцю направлена заява про зняття арешту з рахунку, чи інша, що саме було направлено, неможливо. Від банку документи державному виконавцю не надходили і заявником не доведено чи такі документи державному виконавцю ним надавалися. Вважає, що докази, які надані заявником не доводять, що державним виконавцем право заявника було порушено, та оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність є неправомірними і державного виконавця потрібно зобовязати вчинити ту чи іншу дію.

В судовому засіданні представник скаржника, заявника ОСОБА_2 , адвокат Стратілатов К.Г. вимоги скарги, про визнаня неправомірною бездіяльність начальника Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко І.І., яка полягає у незняті арешту коштів на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" (1); визнання неправомірними дії начальника Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко І.І., які полягають у направленні до установи банку платіжної вимоги № 55293079 від 27.12.2022 року про стягнення коштів з рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" (2); зняття арешту, накладеного постановою начальника Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко І.І. від 07 травня 2021 року у виконавчому провадженні № 55293079 на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" на імя ОСОБА_2 (3); зобовязання начальника Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_4 повернути на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" на імя ОСОБА_2 , стягнуті згідно платіжної вимоги № 55293079 від 27.12.2022 року, підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Та, зазначив, що на виконанні в Городищенському відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів, постановою від 07 травня 2021 року було накладено арешт на кошти на рахунках боржника, і зокрема на підставі цієї постанови було арештовано кошти, які знаходились на рахунку в АТ "Приватбанк" останні цифри ...81012, на який в даний час ОСОБА_2 як мобілізована особа, отримує заробітну плату, закон передбачає, постанови ВС, що це рахунок спеціального режиму використання, арешт має бути знятий державним виконавцем. 15.12.2022 року ОСОБА_2 в ВДВС направив заяву про зняття арешту з рахунку, довідку з банку, в якій чітко вказувалося, що даний рахунок, містить кошти заробітної плати. Наразі ОСОБА_2 перебуває в бойових діях, в районі Бахмуту. Державний виконавець, отримавши заяву 27.12.2022 року, порушила ЗУ "Про виконавче провадження", з рахунку арешт не зняла та направила вимогу про списання коштів з цього рахунку. Вважає що вказані дії, бездіяльність державного виконавця про не зняття арешту, про направлення вимоги про стягнення коштів, є неправомірними.
Представник заінтересованої особи, стягувача ОСОБА_3 , адвокат Ляшенко А.В. вважає що скарга не підлягає до задоволення, окрім тих підстав, що викладені у відзиві, вказує, що під статус спеціального рахунку присвоюється спеціальний рахунок на відкриття і відповідно відображається в договорі про відкриття банківського рахунку, відповідно до довідки наданої "Приватбанком", що надав скаржник, про те, що на ОСОБА_2 відкритий рахунок і зазначено, що приймаються зарплатні платежі, а також інші, не є рахунком із спеціальним статусом. В процесі використання рахунок не може стати спеціальним рахунком, оскільки коли рахунок відкривається йому присвоюють певний цифровий набір, в подальшому змінити номер рахунку, тобто присвоїти йому статус спеціального неможливо, оскільки це вплине безпосередньо на цифровий набір який змінити не можливо. Відкритий рахунок про який йдеться в скарзі не спеціальний. Це рахунок загальний, і на нього можуть бути нараховані будь - які кошти. Із сукупності наданих представником заявника доказів, не вбачається, що до відділу виконавчої служби була направлена заява про зняття арешту з рахунку, так як відсутній опис вкладення, і яка саме заява була направлена державному виконавцю. Не вбачається, що на даний рахунок на який накладено арешт нараховуються виключно ті кошти, які є особі для забезпечення, яке за своєю природою не є зарплатою, це окремий вид платежу. Не вбачається, що на даний рахунок надходять виключно кошти грошового забезпечення, і чи немає там інших грошових коштів, можливість це перевірити не надано. До матеріалів скарги взагалі не додано ніяких довідок, довідка про доходи з Державної податкової служби, ні ОК-7, ні ОК-5, які давали б зрозуміти про доходи та кошти, які знаходяться в особи на забезпеченні. Таким чином, неможливо встановити на які саме грошові кошти накладено арешт. Звертає увагу, що платіжна вимога державного виконавця взагалі не містить ніяких відміток, які надавали б встановити що це дійсно була така фіксована вимога. Просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.
Начальник Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Тараненко І.І. в судове засідання надала копії матеріалів виконавчого провадження, номер за АСВП: 55293079, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , для огляду і приєднання до справи, та заперечила щодо скарги. Вказала, що на виконанні в Городищенському відділі ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження, до складу якого входить два виконавчі провадження про стягнення коштів з боржника ОСОБА_2 , на користь банку ПАТ "Банк Січ" у розмірі 354 448,80 грн., та на користь ОСОБА_3 у розмірі 498 894,56 грн.. В 2018 році було відкрите виконавче провадження, де є стягувачем ОСОБА_3 09.01.2018 року була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, на інші доходи боржника, та відповідно з цього часу, з 2018 року, по теперішній час, по грудень місяць, періодично з доходів боржника відраховувалася заробітна плата, яка була рівними частинами розподілена між двома виконавчими провадженнями. Погашалася основна сума боргу, 10 % виконавчого збору, витрати. Сума боргу у боржника велика, майже пів мільйона гривень, було прийняте рішення про те, щоб дослідити, які кошти перебувають на рахунку у боржника, винесена постанова про звернення стягнення на кошти боржника, відповідно вимоги направлені до банку, щоб перевірити, які кошти були на рахунках боржника. 07.05.2021 року була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. З цього часу ніхто із заявами про зняття арешту не звертався. На особистому прийомі ОСОБА_2 , звернення було усне, повідомив про те, що його мобілізують і він повинен перебувати в ЗСУ. Було рекомендовано відкрити в банку рахунок для нарахування заробітної плати. Скаргу заперечує повністю, оскільки вважає, що її дії були правомірними та направленні на погашення заборгованості по виконавчому провадженню. До часу зупинення виконавчого провадження, а це було 28.12.2022 року, заява про зняття арешту із карткового рахунку боржника, тому що він є ніби-то зарплатним, до відділу ДВС не надходила. На сьогодні грошове зобов`язання ОСОБА_2 становить 508 954, 29 грн., що включає борг 463 628 грн. 28 коп. та 45 331 грн. 01 коп. виконавчого збору. Повідомляє, що 27.12.2022 року була направлена платіжна вимога, з метою погашення заборгованості по виконавчому провадженню на суму 508 954,29 грн., відповідно банком було стягнуто на депозитний рахунок відділу кошти в сумі 42 468,68 грн.. Заява яка надходила на електронну адресу відділу, була підписана електронним підписом ОСОБА_2 , і це була заява про зупинення виконавчого провадження в зв`язку з тим що він перебуває в ЗСУ, на підтвердження була надана відповідна довідка із військової частини та роздруківка електронного підпису. Будь-яких інших заяв не отримувала. Від представника заявника надійшла тільки скарга, і безпосередньо згідно довідки, яка була надана, прикріплена до скарги, вказано, що на даний рахунок можуть перераховуватися кошти, а також на вказану картку може бути зарахована будь - яка виплата. Стверджує, що відрахувань, із рахунку боржника, що має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, за відкритим виконавчим провадження, не було. Представник скаржника не довів в суді, те, що вказаний ним рахунок, що відкритий в АТ КБ "Приватбанк" має спеціальний режим. Тим більше, з 28.12.2022 року виконавче провадження, в межах якого оскаржено її дії, щодо боржника ОСОБА_2 , зупинене.
Заслухавши пояснення представників сторін, державного виконавця, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, в тому числі виконавче провадження, оцінивши сукупність доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників (стаття 16 Закону), мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом та, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (стаття 19 Закону).

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а також відповідно до інших законів, які є обовязковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обовязків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується "правомірна поведінка" виконавця.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України "Про виконавче провадження", так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Судом встановлено, що з грудня 2017 року на виконанні у державного виконавця Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 55293079, що відкрите за заявою стягувача, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 49 8894,56 грн., за рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2016 року, справа № 691/648/16-ц, на підставі виконавчого листа, що виданий 28.11.2016 року.

09 січня 2018 року в даному виконавчому провадженні головним державним виконавцем Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Статнік О.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на той час боржник працював в ПП "Милаш Н.С.", із зазначенням його здійснення відрахувань із доходів боржника у відповідності до чинного законгодавства у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності з частинами 1 - 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Великою палатою Верховного Суду прийнято постанову від 20.04.2022 року, вказав що відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження", заробітна плата є особливим майном і відповідно на неї встановлений особливий перелік звернення стягнення, зокрема на заробітну плату не може бути накладене стягнення більш ніж 20 відсотків. Більше того як вказала Велика палата ВС навіть від відрахування ці кошти, вони не втрачають статусу заробітної плати, відповідно на них в подальшому не можливе ще одне стягнення.
В межах виконавчого провадження № 55293079 начальником Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Тараненко І.І. винесено постанову 07 травня 2021 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 . Копії якої направлено на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження. Розяснено, що постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження". Та, як вбачається з матеріалів ВП, вказана постанова, не оскаржена боржником.

Згідно даних щодо обміну з банками, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" , згідно до гл. 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.04 р., арешт накладений.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобовязаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20 дійшла до висновку, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у звязку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобовязання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у звязку з забороною встановленою законом.

Згідно частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження," виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті (що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом).

Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу незгоди боржника з постановою державного виконавця про арешт його коштів, якою було накладено арешт на рахунок, на який здійснюється нарахування, як вказує його представник, заробітної плати.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) вказала, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно частин 5, 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з довідки про доходи від 12.12.2022 року, що видана Військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_2 займає посаду курсант, загальна сума доходу за період з 02.11.22 по 31.12.22 за винятком аліментів, становить 43113.00 коп., примітка військовослужбовець дійсно отримує грошове забезпечення на картку для виплат АТКБ "Приватбанк", та з довідок ПАТ КБ "ПриватБанк": від 09.12.2022 року ОСОБА_2 станом на 09.12.2022 має в АТ КБ "ПриватБанк" картку НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати, також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь - яка виплата (переказ); від 13.12.2022 року Банк 07.05.2021 року отримав від Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постанову про арешт коштів боржника ВП № 55293079 та був зобовязаний прийняти до виконання та накласти арешт, порушень з боку Банку не допущено, обмеження права боржника ОСОБА_2 розпоряджатися грошовими коштами здійснено відповідно до вимог чинного законодавства України.

Разом з тим, доказів того, що саме на вказаний рахунок нараховувалося (ється) грошове забезпечення (виписка по рахунку), що відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", рахунок НОМЕР_1 , використовується виключно для отримання заробітної плати (має цільове призначення) або має спеціальний режим використання, не надано.

Суд розцінює критично доводи про те, що заявник як представник боржника 15.12.2022 року звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту з грошових коштів на рахунку, та відповіді до часу звернення в суд, із даною скаргою, як і на зараз, неотримував, що і є бездіяльністю державного виконавця.

Обставини, зазначені у скарзі про те, що державний виконавець не розглянула заяву від 15.12.2022 року, що надійшла поштовим відправлення на адресу ВДВС 27.12.2022 року, та не скасувала арешт на кошти боржника ОСОБА_2 , на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк", який має спеціальний режим використання, є рахунком, на який заявник одержує заробітну плату від військової частини НОМЕР_2 , і про що йшлося в ній, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, довідка банку, яка не визначає статус (цільове призначення) рахунку боржника, не може бути підставою для зняття арешту з коштів боржника. До суду не надано жодних доказів, що рахунок, на який накладено арешт відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на який заборонено, при цьому не вказано на який саме конкретний рахунок надходить заробітна плата.

Отже, дії державного виконавця під час здійснення виконання виконавчого провадження № 55293079 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 498 894,56 грн., здійснені начальником Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Тараненко І.І. у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Згідно частини 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд розцінює критично доводи скаржника про зобовязання повернути на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" на імя ОСОБА_2 , стягнуті згідно платіжної вимоги № 55293079 від 27.12.2022 року грошові кошти.

Відповідно до статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з вимогами частини 3 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджена Постановою Правління Національного банку України 21.01.04 № 22, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.04 за № 377/8976) примусове списання коштів банки виконують з рахунків, які відкриті клієнтами в банках відповідно до нормативно - правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків (п. 5.2.). Примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі [орган державної виконавчої служби (державні виконавці) та приватні виконавці] на підставі виконавчих документів, установлених законами України (п. 5.3.). Для примусового списання коштів стягувач оформляє не менше ніж у трьох примірниках платіжну вимогу за формою, наведеною в додатку 4, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції та цій главі (5.5.). Банк платника приймає до виконання платіжну вимогу стягувача незалежно від наявності достатнього залишку коштів на рахунку платника і не має права повертати її в разі неподання стягувачем реєстру платіжних вимог (5.9.).

Із матеріалів встановлено, державний виконавець на виконанні якої знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 27.10.2016 року у справі № 691/648/16-ц, на виконання вимог ч.3 ст.13 ЗУ "Про виконавче провадження" надіслала платіжну вимогу на примусове списання коштів боржника до банку в якому відкрито рахунок та на який було накладено арешт згідно постанови від 07 травня 2021 року у виконавчому провадженні № 55293079, яка на грудень 2022 року та на березень 2023 року, не оскаржується.

З огляду на те, що державний виконавець не вчиняла неправомірних дій, правові підстави для визнання дій державного виконавця щодо виставлення та направлення на банківську установу боржника платіжної вимоги про примусове списання грошових коштів, відсутні, право заявника не було порушено, а скарга і в цій частині є необґрунтованою та безпідставною.

Крім того, суд звертає увагу, що саме відмова державного виконавця або начальника органу ДВС, на заяву боржника (представника боржника) про зняття арешту з грошових коштів на рахунку, це те рішення органу ДВС , яке створює право звернення до суду із скаргою.

Приймаючи рішення, суд враховує норми ЗУ "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, та бере до уваги, те, що на підставі поданої заяви боржника ОСОБА_2 від 27.12.2022 року про стягнення на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 49 8894,56 грн., ВП № № 55293079, є зупиненим (постанова начальника Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Тараненко І.І. від 28.12.2022 року згідно п.1 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України "Про виконавче провадження").

За таких обставин суд вважає, що вимоги скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 447, 448, 450 ЦПК України, ЗУ "Про виконавче провадження",

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Начальник Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тараненко Інна Іванівна, ОСОБА_3 , на дії та бездіяльність державного виконавця, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з часу складання судового рішення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2023 року.

Суддя Л. П. Синиця