Справа № 276/1251/22
Провадження по справі №2/276/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А. М., за участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Хорошівської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) члена реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» с. Сколобів Житомирського ( Хорошівського) району розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хорошівської селищної ради Житомирської області. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли вона, як дочка та чоловік померлої ОСОБА_6 , як спадкоємці першої черги за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_6 . Будучи спадкоємцем за законом, вона фактично прийняла спадщину шляхом розпорядження особистим майном спадкодавця. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала відмову, оскільки нею не було подано правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на земельну частку (пай).

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.08.2022 року відкрито провадження за відповідним позовом та призначено підготовче судове засідання.

25.01.2023 позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 3/8 частини земельної частки (паю) члена Колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина" розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) на території Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що після смерті ОСОБА_5 спадщину фактично прийняли вона, як дочка, а також: ОСОБА_6 - чоловік померлої, ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (син), як спадкоємці першої черги за законом. Після смерті батька позивача спадщину прийняла вона та син померлого ОСОБА_3

13.02.2023 року ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач до суду надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Від відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Хорошівської селищної ради, до суду подано заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивача визнають повністю.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Судом досліджені наступні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 24.11.1961 року .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно експертного висновку №056/1489-m від 30.08.2021 року, з урахуванням зазначеного особові імена ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які вказані в документах зазначеної особи, є ідентичними.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 ».

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_14 та після розірвання шлюбу залишила прізвище « ОСОБА_13 ».

Вищевказані документи підтверджують, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 25.10.1995 року виконавчим комітетом Сколобівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №69889170 від 31.08.2022 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №28/2021 від 19.07.2021 року, ОСОБА_15 була включена до списку громадян-членів КСП «Батьківщина» під номером 137. Розмір земельної частки (паю) на момент розпаювання становив 2,53 га (а.сп.19).

Згідно державного акта на право колективної власності КСП «Батьківщина» Сколобівської сільської ради серії ЖТ №13-15-0001 від 01.12.1995 та списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), ОСОБА_15 була включена до списку громадян-членів КСП «Батьківщина» за номером 137 (а.сп.20-23).

Згідно довідки Хорошівської селищної ради №220 від 10.10.2022 року, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у фактичне володіння та управління спадковим майном вступили її чоловік - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , шляхом догляду за будинком, обробітку земельної ділянки та розпорядилися речами померлої (а.сп.99).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до копії заповіту від 13.12.2013 року, посвідченого секретарем Сколобівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповідав земельну ділянку площею 2,5692 га ( в т.ч.рілля-2,5692 га), що розташована на території Сколобівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області ОСОБА_2 .

Згідно рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.01.2021 року, ОСОБА_1 визначено додатковий строк терміном в один місяць для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем були зареєстровані ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_16 (внук), що підтверджується довідкою №195 від 13.09.2022 (а.сп.97).

Як слідує з копії спадкової справи №59/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 , спадкоємцями по даній справі законом є : в частці син померлого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та в частці дочка померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13.09.2021 приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Косинський С.О. листом повідомив ОСОБА_1 , що нею не надано правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), тому не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно.

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 за законом та прийняла спадщину після смерті матері. Водночас, крім неї, спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину після померлої ОСОБА_5 , в рівних частинах є ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Крім того, після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями за законом є : в частці син померлого ОСОБА_3 та в частці дочка померлого ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 має право на частку спадщини, що належала ОСОБА_5 та залишилась після її смерті, у розмірі 3/8 частини спадкового майна.

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України).

Статті 81,131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Як роз`яснено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (п.5 Указу).

Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм, право на земельний пай особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, отримання КСП такого акту.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 2,53 га, оскільки була членом КСП «Батьківщина», включена до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності КСП «Батьківщина» на землю, копія зазначеного державного акту наявна в матеріалах справи.

Позивач, як спадкоємець за законом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_5 . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на земельну частку (пай), позивач не може реалізувати своє право на спадкування після померлої ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Неналежне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права за позивачем в порядку спадкування за законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за життя набула право на земельну частку (пай) КСП «Батьківщина» розміром 2,53 га, позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 та прийняла спадщину, земельна частка (пай) увійшла до спадкової маси і була успадкована, зокрема, ОСОБА_1 , з огляду на визнання відповідачами позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що підлягає до задоволення вимога про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права на 3/8 частини земельної частки (паю) члена КСП "Батьківщина" розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_5 . Також суд зазначає, що коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Що стосується позовних вимог до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, то в їх задоволенні необхідно відмовити за безпідставністю. Так, Хорошівська селищна рада не є належним відповідачем у даній справі, оскільки після смерті ОСОБА_5 є особи, які фактично прийняли спадщину.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 263-268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право на 3/8 частини земельної частки (паю) члена Колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина" розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) на території Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач 3: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2023 року.

Суддя А.М. Збаражський