ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув у м.Полтаві в порядку письмового провадження без виклику учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2021 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, після уточнення вимог остаточно просив стягнути з відповідача 70,00 грн - основної заборгованості; 2 334,67 грн - частку коштів від ефективності лічильника тепла на другому під`їзді, 12,04 грн - інфляційні втрати від основної заборгованості; 5,25 грн - три відсотки від основної заборгованості, 190,24 грн - інфляційні витрати від частки збережених відповідачем коштів, 96,54 грн - три відсотки річних від частки збережених відповідачем коштів, 25,00 грн - банківський збір; 20,50 грн - сплата поштового переказу від 23.03.2021, суму судового збору у розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що листом КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016 підтверджено, що мешканцями 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 , прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під`їзді у співвідношенні 77% -за.

15.08.2010 загальними зборами мешканців позивача обрано відповідальним за проектні, узгоджувальні та монтажні роботи. Згідно з документами, доданими до справи, розрахункова вартість робіт становила 17 053,21 гривен і складалась з фінансової участі кожної квартири 2-го під`їзду в залежності від площі опалення.

У травні 2018 року згідно з актом КП « ХТМ» № 51826 від 08 травня 2018 року лічильник тепла на другому поверсі було відключено у зв`язку з проведенням другої чергової перевірки. Кожен власник квартири під`їзду за вказаною адресою повинен був сплатити 70,00 гривень за вказану перевірку. Проте власник квартири АДРЕСА_2 , вказану суму не сплатила. Як зазначає позивач, він розрахував суму загальної суми заощаджень по вказаному під`їзду за рахунок експлуатації лічильника тепла на під`їзді, яка складає 2 334,67 гривень, заощадженої відповідачем від загальної суми заощаджень за рахунок експлуатації лічильника, яку він просить стягнути на його користь, а також інфляційні витрати від даної суми та три відсотки річних, судовий збір.

Відповідачу було надіслано досудове попередження про сплату її частки коштів на встановлення лічильника тепла на пільгових умовах, але відповідач не скористалась цією нагодою і продовжує користуватися послугами лічильника тепла без достатніх правових підстав, адже відокремити від лічильника тепла на під`їзді в багатоповерхових будинках радянських часів мешканців, не згодних з цим, неможливо.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70,00 гривень основної заборгованості; 12,04 гривни інфляційних втрат від основної заборгованості; 5,25 гривень - три відсотки від основної заборгованості, 25,00 гривень - банківський збір; 20,50 гривень - сплата поштового переказу від 23.03.2021 року, суму судового збору у розмірі 40,54 гривни (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні стягнення коштів економії в сумі 2 334,67 грн, похідних від неї суми інфляційних витрат 190,24, трьох відсотків річних в сумі 96.54 грн, ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно викладено доводи позовної заяви та зверталась увага, що, не сплативши кошти у розмірі 70 грн на збереження спільного майна (які за неї сплатив позивач у 2018 році), та надалі користуючись лічильником тепла без достатніх правових підстав, відповідач сплатила за опалення в своїй оселі площею 31,3 м.кв. на 2 334,67 грн менше (тобто заощадила), ніж мешканці квартир такої ж площі з інших під`їздів будинку, АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.10.2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.10.2021 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду у частині стягнення основної заборгованості у розмірі 70,00 гривень; 12,04 гривни інфляційні витрати від основної заборгованості; 5,25 гривень - три відсотки від основної заборгованості, 25,00 гривень- банківський збір; 20,50 гривень- сплата поштового переказу від 23.03.2021 року, суму судового збору у розмірі 40,54 гривни (пропорційно задоволеним позовним вимогам) не оскаржується, а тому відповідно до приписів ст.367 ЦПК України його законність і обґрунтованість апеляційним судом не перевіряється.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що листом КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016 підтверджено те, що мешканцями 2-го під`їзду по АДРЕСА_1 прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під`їзді у співвідношенні 77% - за, 23% - у роздумах (протокол загальних зборів мешканців). Зроблено попередній кошторис на виконання цих робіт 15.4 тис гривен. (4 000 гривен - проект, 4 000грн - роботи, 1 000 грн - допоміжні матеріалі, 6 400грн - вартість лічильника).

15.08.2010 позивача обрано відповідальним за проектні, узгоджувальні та монтажні роботи загальними зборами було. Згідно з документами, доданими до справи, розрахункова вартість робіт становила 15 500 грн і складалась від фінансової участі кожної квартири 2-го під`їзду в залежності від площі опалення, згідно з даними КП «ХТМ», а саме 1-кімнатна квартира 200 грн, 2 -кімнатна квартира 300 грн, 3х кімнатна квартира 400 грн, але фактична вартість, відповідно до акту виконаних робіт, склала 17 053,21грн.

Згідно з документами, доданими до справи, на встановлення лічильника тепла було зібрано 103 00 грн, решту коштів, в сумі 6 753,21 грн позивач як уповноважена особа згідно з дорученням загальних зборів сплатив зі своїх коштів.

Дольова участь 2-кімнатної квартири АДРЕСА_3 становила 328, 42 грн.

На підставі листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016 року встановлено, що лічильник тепла в під`їзді №2 зазначеного житлового будинку встановлений та прийнятий в експлуатацію 03.12.2010 року. а також перебуває на балансі усіх мешканців під`їзду.

Відповідно до розрахунку економічної ефективності за висновками експлуатації лічильника тепла за послуги теплопостачання в житловому будинку по АДРЕСА_1 при існуванні лічильника тепла на під`їзді №2 і без нього на інших під`їздах, економія грошових коштів по квартирі АДРЕСА_3 склала 2 334,67 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача економії кошті в сумі 2 334,67 грн, похідних від неї суми інфляційних витрат 190,24 грн та трьох відсотків річних в сумі 96,54 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, чому саме вказану суму економії повинно бути стягнуто з відповідача на його користь.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

У справі, що переглядається, із уточненої позовної заяви (а.с.46-54) слідує, що відносини, які виникли між співвласниками квартир другого під`їзду будинку щодо придбання, монтажу і експлуатації лічильника тепла, не є договірними, а тому відповідачка, яка не сплатила свій внесок за оплату повірки лічильника у 2018 році у сумі 70 грн, безпідставно за відсутності правових підстав зекономила на опаленні своєї квартири 2 334,67 грн за період з 01.09.2018 року по 28.02.2021 року.

Така позиція позивача є наслідком хибного розуміння правової природи відносин, що склалися між співвласниками квартир, і правової природи безпідставно набутих коштів у розумінні норм глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 (справа № 910/3395/19), від 06 лютого 2020 року (справа №910/13271/18), від 23.04.2019 (справа № 918/47/18), від 01.04.2019 (справа № 904/2444/18).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частиною першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно зі ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Як убачається із фактичних обставин, на які посилається позивач, співвласники квартир уклали між собою угоду про придбання, монтаж і експлуатацію лічильника тепла для під`їзду, де розташовані їхні квартири, призначивши позивача уповноваженою особою, яка наділена повноваженнями з представництва інтересів усіх співвласників. Отже, між співвласниками квартири виникли та існують зобов`язальні відносини на підставі їхнього спільного рішення, у зв`язку з чим усі спори щодо виконання чи невиконання співвласниками зобов`язань мають вирішуватися у межах норм, що регулюють зобов`язальні правовідносини.

За встановлених обставин зекономлені відповідачем кошти з оплати послуг за опалення квартири у сумі 2 334,67 грн не можуть вважатися безпідставно набутими у розумінні ст. 1212 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги, враховуючи предмет спору і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Отже, в апеляційній скарзі відсутні посилання на істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов