Провадження № 2-др/752/89/23
У Х В А Л А

25 грудня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «СГ «Оберіг» - адвоката Стецюри Ольги Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СГ «Оберіг» про стягнення суми страхового відшкодування, -

встановив:

23.05.2023 року представник відповідача - адвокат Стецюра О.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СГ «Оберіг» про стягнення суми страхового відшкодування,

Посилається на те, що 07.02.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення відповідно до якого позивачу відмовлено у задоволенні вимог до відповідача в повному обсязі.

Звертаючись до суду з вказаною заявою сторона відповідача просила поновити строк на ухвалення додаткового рішення у справі № 752/13532/22 та стягнути з позивача витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000 грн.

У судовому засіданні сторони відсутні, з урахуванням правил ч.4 ст.270 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши заяву, докази надані в її обґрунтування, письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «СГ «Оберіг» про стягнення суми страхового відшкодування, відмовлено.

Відповідно до правил ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішив питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України.

Правилами ст. 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних із розглядом справи, до яких належать витрати , а саме на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

12 квітня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 626/133/21 ( http://surl.li/gkltk ) дійшов висновку, що докази понесення витрат на правничу допомогу є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

В обґрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 5000 грн 00 коп., представник відповідача надала до суду Договір № 29984 про надання професійної правничої допомоги від 28 листопада 2022 року, укладений між ТОВ «СГ «Оберіг» та адвокатом Стецюрою О.В., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1254392 від 28 листопада 2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 71-73).

Разом з тим матеріали справи не містять документальних доказів понесених витрат на правову допомогу, зокрема суду не наданий акт приймання-передачі наданих послуг / акт про надані послуги.

Враховуючи вищевикладені обставини заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, оскільки належним чином не обґрунтована відповідними допустимими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270, 293, 315-317, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

заяву представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «СГ «Оберіг» - адвоката Стецюри Ольги Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СГ «Оберіг» про стягнення суми страхового відшкодування, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк