РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023

Справа № 522/21161/21

Провадження № 2/522/447/23

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

та за зустрічним позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_3

про поділ спільного майна подружжя.

ВСТАНОВИВ:

1.03.11.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 .

2.Позивач просив суд:

-визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

-визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

-визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення кладової № 11к, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ;

-визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

-визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

-визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення кладової № 11к, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ;

3.30.11.2021 відкрито загальне позовне провадження.

4.11.02.2022 відповідач подала відзив на позовну заяву.

5.11.02.2022 відповідач подала зустрічний позов.

-14.06.2022 ОСОБА_4 подала уточнений зустрічний позов, просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя:

-автомобіль марки ЗАЗ Vida, 2013 р.в., № кузова НОМЕР_1 , 1497 куб.см об`єм двигуна, ТСЦ 5141 РСЦ МВС в Одеській області, придбаний 12.09.2018.

-стягнути з ОСОБА_3 вартість 1/2 частини ринкової вартості автомобіля марки ЗАЗ Vida, 2013 р.в., № кузова НОМЕР_1 , 1497 куб.см об`єм двигуна, ТСЦ 5141 РСЦ МВС в Одеській області, придбаний 12.09.2018, в розмірі 69 898,12 грн.

-визнати за ОСОБА_4 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 .

6.22.06.2022 позивач подав відзив на зустрічну позовну заяву.

7.16.11.2022 закрито підготовче провадження.

8. ОСОБА_3 позовні вимоги обгрунтовував тим, щоза час перебування в шлюбі з 07.10.1995 по 28.10.2021 ними набуто спільне майно, а саме дві квартири та нежитлове приміщення, які були оформлені дружину. Два автомобілі марки «FIAT DOBLO» та «ЗАЗ VIDA» зареєстровані на праві власності за ОСОБА_3 .

Вважає, що об`єкти нерухомого майна підлягають поділу в рівних частинах між сторонами, а транспортні засоби вважає доцільним залишити у власності сторін наступним чином, автомобіль марки «FIAT DOBLO», вартість якого 120 224,78 грн. залишити у власності дружини, а автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», вартість якого 113 373,00 грн. залишити у власності чоловіка, без виплати ОСОБА_4 компенсації та враховуючи, що ним використовується лише автомобіль «ЗАЗ VIDA». ?

9. ОСОБА_4 не заперечує щодо поділу в рівних частках між колишнім подружжям квартири АДРЕСА_4 та нежитлового приміщення. Але заперечує щодо поділу в рівних частках квартири, що знаходиться на АДРЕСА_5 , де фактично вона й проживає з трьома дітьми. Оскільки на її утриманні є троє дітей, а чоловік участі у їх вихованні та забезпеченні не приймає, вважає, що її частка у цій квартирі має бути більшою, а саме 3/4 частин квартири, а не частина. Також просить залишити у власності ОСОБА_3 автомобіль марки «ЗАЗ VIDA» та компенсувати їй вартість половину від його вартості, а саме 69 898,12 грн.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

10.07.10.1995 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб.

11.У шлюбі в подружжя народились діти: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя дитина 1997 р.н. повнолітня.

12.Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2021 (справа №522/15638/21) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

13.19.06.2001 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32 кв.м. Право власності ОСОБА_4 зареєстровано в ОМБТІ та РОН 11.07.2001.

14.Згідно з свідоцтвом про право власності від 17.10.2011, квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 102,5 кв.м. на підставі договору інвестування (з придбання майнових прав) від 15.06.2011, акту прийому-передачі квартири, належить на праві власності ОСОБА_4 .

15.Згідно з свідоцтвом про право власності від 17.10.2011 нежитлове приміщення кладової №11к 7на АДРЕСА_3 , загальною площею 8,4 кв.м., належить на праві власності ОСОБА_4 .

16.За інформацію Головного сервісного центру МВС за ОСОБА_3 на праві власності за зареєстровані такі транспортні засоби:

-Автомобіль марки «FIAT DOBLO», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1910 см3, номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований 23.10.2020;

-Автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», 2013 року випуску, об`єм двигуна 1497 см3, номер кузова НОМЕР_1 , зареєстрований 12.09.2018.

17.Згідно з довідкою виданою ОСББ «Разумовська 10/12» 10.02.2022, ОСОБА_4 разом з дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 проживає з 2013 року по теперішній час в квартирі АДРЕСА_2 .

18.Згідно з висновком про вартість об`єкта незалежної оцінки від 15.06.2022, складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ VIDA», НОМЕР_3 , 2013 р.в., об`єм двигуна 1497 см3, номер кузова НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , складає 113 373 грн.

Висновки суду.

19.Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

20.Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

21.Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

22.Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

23.Згідно з частиною 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

24.Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

25.Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

26.Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

27.Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

28.Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17).

29.Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведенню.

30.Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею у набутті майна. Застосовуючи положення статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна за час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

31.Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

32.Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

33.Презумпція спільності права власності колишнього подружжя ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) на спірне майно не оспорювалась, оскільки вони погоджуються щодо поділу нерухомого майна в рівних часках кожному (по ) квартири АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення кладової № 11к, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

34.Водночас щодо поділу квартири АДРЕСА_2 по кожному, дружина просила відступити від рівності часток та залишити у її власності квартири, оскільки вона проживає там з дітьми та фактично сама їх утримує. Батько не допомагає фінансово дітям.

35.В свою чергу ОСОБА_3 заперечує щодо залишення колишній дружині квартири, оскільки він допомагає матеріально дітям.

36.При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і інші обставини (постанова від 02.03.2020 ВС у справі №448/1722/16).

37.Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

38.Оцінюючи доводи ОСОБА_4 про збільшення частки в квартирі з до частин, судом не встановлено підстав для відступу від рівності часток.

39.Судом встановлено, що квартира в АДРЕСА_3 придбана у період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Заперечень щодо цього у сторін немає.

40.З наданих банківських квитанцій вбачається, що ОСОБА_3 переводить кошти ОСОБА_4 на дітей. Крім того, він надав банківські квитанції, якими підтверджується, що ОСОБА_3 сплачує комунальні послуги за квартиру, що на АДРЕСА_3 .

41. ОСОБА_4 вважає, що цих коштів недостатньо для дітей.

42.Водночас проживання дітей з одним із подружжя само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя (постанова ВС від 02.03.2020 у справі № 448/1722/16).

43. ОСОБА_4 не надала суду доказів того, що вона коштів, які вона отримує від батька дітей недостатньо, з позовом про стягнення аліментів не зверталась.

44.Отже, ОСОБА_4 не довела у встановлено порядку, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення дітей, або отриманих коштів є недостатньо, ухиляється від участі в їх утриманні.

45.Відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя щодо квартири АДРЕСА_2 .

46.Тому позов ОСОБА_8 в цій частині підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 в цій частині слід відмовити.

47.Щодо поділу транспортних засобів суд зазначає наступне.

48.Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

49.Сторони не просили визнати спільною власністю подружжя автомобіль марки «FIAT DOBLO». З цього суд робить висновку, що спільною власністю подружжя має бути визнано лише автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», 2013 року випуску, придбаний в період шлюбую

50.Якщо позивач просить припинити не право власності відповідача на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації, а своє право на частку у цьому майні та стягнути компенсацію з відповідача, то на ці правовідносини поширюються, зокрема, положення частини 2 статті 364 ЦК України. Відповідний припис передбачає, що співвласник, частку якого у майні не можна виділити в натурі, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Заявляючи вимогу про припинення права власності на частку у праві спільної власності, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, як правило, не згоден її виплачувати, що і є суттю спору. Тому відповідач не має наміру вносити відповідні кошти на депозитний рахунок суду. Залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того із подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею надалі. Тоді як інший із подружжя, як правило, не має такої можливості, хоча залишається співвласником. Частина п`ята статті 71 СК України не встановлює вимогу про обов`язкове внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності на майно й отримання компенсації на свою користь заявляє позивач Верховний Суд в постанові від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 зазначив, що я.

51.Згідно з ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

52.Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

53.Отже, оскільки автомобіль «ЗАЗ VIDA» є неподільною річчю, ОСОБА_4 як співвласник, який бажає виділу своєї частки, має право на отримання від іншого співвласника грошової компенсації вартості її частки, тобто 1/2 частки вартості даного автомобіля.

54.Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (постанова ВС від 05.10.2020 у справі № 537/78/19).

55.При поділі автомобіля, необхідність виникає у встановленні його дійсної (ринкової) вартості, а у разі неможливості встановлення такої, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно (постанова ВС від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15).

56.Отже, посилання ОСОБА_4 на те, що вартість спірного автомобіля «ЗАЗ VIDA» становить 139 796,25 грн., виходячи інтернет-оголошень про продаж аналогічних автомобілів, є необгрунтованим.

57.Натомість згідно з висновком про вартість об`єкта незалежної оцінки від 15.06.2022, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 , ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ VIDA», д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, об`єм двигуна 1497 см3, номер кузова НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , складає 113 373 грн.

58.Доказів на спростування цієї вартості не надано.

59.Отже, суд дійшов висновку, що сума грошової компенсації ОСОБА_4 , яку вона як співвласник, який бажає виділу своєї частки, має право отримати від іншого співвласника ОСОБА_3 , складає 1/2 частку ринкової вартості вказаного автомобіля, що становить 56 686,50 грн. (113 373 : 2).

60.Тому вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме про стягнення на її користь з ОСОБА_3 56 686,50 грн.

61.Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

62.Зважаючи на результат вирішення спору, судовий збір 3 922,79 грн. сплачений ОСОБА_3 підлягає стягненню з ОСОБА_4 , а з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір сплачений ОСОБА_4 пропорційно до розміру її задоволених вимог, тобто в розмірі 566,86 грн., що складає 1% від суми стягнення 56 686,50 грн.

63.Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення кладової № 11к, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення кладової №11к, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль марки ЗАЗ Vida, 2013 р.в., №кузова НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 вартість 1/2 частини ринкової вартості автомобіля марки ЗАЗ Vida, 2013 р.в., № кузова НОМЕР_1 у розмірі 56 686,50 гривень.

У задоволенні решти вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позову в розмірі 3 922,79 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання зустрічного позову в розмірі 566,86 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2023.

Суддя Ярема Х.С.