ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/2415/22

провадження № 22-ц/4809/368/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на хвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2022 року у складі судді Іванової Л.А.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним (позивачем) право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі. Розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Роз?яснено відповідачу право надіслати суду відзив на позовну заяву.

07 вересня 2022 ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила:

- прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 у справі №405/2415/22;

- визнати транспортний засіб RENAULT MEGANE, тип - Седан-В, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та грошові кошти в розмірі 96 500 грн. від продажу гаражу № НОМЕР_2 площею 50 м.кв., розташованого у громадській організації «Автогаражне об`єднання СЕВЕР» по вул. Ціолковського, 1 в м. Кропивницькому, - об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- провести поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу RENAULT MEGANE, тип - Седан-В, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- провести поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу RENAULT MEGANE, тип - Седан-В, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частину транспортного засобу RENAULT MEGANE, тип - Седан-В, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу RENAULT MEGANE, тип - Седан-В, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості компенсації ринкової вартості 1/2 частини транспортного засобу RENAULT MEGANE, тип - Седан-В, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 66 410 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості компенсації продажу 1/2 частини гаражу № НОМЕР_2 площею 50 м.кв., розташованого у громадській організації «Автогаражне об`єднання СЕВЕР» по вул. Ціолковського, 1 в м. Кропивницькому, грошові кошти в розмірі 48 250 грн.

12 вересня 2022 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Поліщук Ю.Р. засобами електронної пошти подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання відповідачем ОСОБА_2 зустрічного позову та поновлення зазначеного строку.

Ухвалою районного суду від 13 грудня 2022 року відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Роз`яснено відповідачу ОСОБА_2 право на звернення до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя у загальному порядку.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначала, що позивач по первісному позову свідомо зазначив предметом розгляду справи лише частину майна, яка є у їх спільній власності, приховавши решту майна в себе та позбавивши її права на користування ним. Однак оскаржуваною ухвалою їй було відмовлено у захисті свого порушеного права, хоча зустрічний позов подано у відповідності до вимог ЦПК України до підготовчого судового засідання.

Зауважила, що її зустрічний позов та первісний позов ОСОБА_1 є взаємопов?язаними і випливають з одних і тих самих сімейних відносин та їх спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин. Крім того, поділу між подружжям підлягають всі об`єкти спільного майна подружжя.

Вважає, що ухвалою суду першої інстанції не враховано наведені нею підстави для поновлення пропущеного строку, а також важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв по суті справи. Оскільки зустрічний позов відповідає вимогам чинного законодавства та надійшов до суду в межах строку, визначеного для проведення підготовчого судового засідання, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заперечує проти змісту та вимог, викладених в апеляційній скарзі та просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначає, що зустрічний позов, як і відзив, відповідачем подано поза межами строку, який визначений ст. 193 ЦПК України, при цьому, належних та об`єктивних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, до клопотання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви відповідачем та його представником не надано.

Представник позивача вважає, що подання відповідачем зустрічного позову в рамках розгляду даної цивільної справи по первісному позову, та оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2022 року у справі №405/2415/22, є зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи та перешкоджання відновленню порушених права позивача на його частину квартири.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, дана справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк та про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним. Подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Згідно з частинами першою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 17 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Роз`яснено відповідачу право надіслати суду відзив на позовну заяву не пізніше 15-ти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Крім того, роз`яснено положення ч.1 ст.193 ЦПК України, за якими, у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов, який подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, і повинен відповідати вимогам ст.ст.175 та 177 ЦПК України.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2022 року про відкриття провадження у справі, якою встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву (а отже і зустрічного позову) представник ОСОБА_2 - адвокат Поліщук Ю.Р. отримала 18 липня 2022 року (а.с. 39). Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 подала до суду 07 вересня 2022 року.

Закінчення строку, встановленого судом для подання відзиву (зустрічного позову) припадало на 02 серпня 2022 року (вівторок), який був останнім днем для подання зустрічного позову. Таким чином, отримавши ухвалу про відкриття провадження 18 липня 2022 року та звернувшись до суду з зустрічною позовною заявою 07 вересня 2022 року, ОСОБА_2 пропустила строк на подання зустрічного позову.

У свою чергу ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановлює ухвалу.

12 вересня 2022 року представник відповідача Поліщук Ю.Р. засобами електронної пошти подала клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання відповідачем ОСОБА_2 зустрічного позову та поновлення зазначеного строку. Клопотання обґрунтовано тим, що виникла необхідність у з`ясуванні відомостей про власника спірного гаража на момент розгляду справи по суті, оскільки за повідомленням бухгалтера Громадської організації «Автогаражне об`єднання СЕВЕР» гараж №1/2Д продано ОСОБА_1 іншій особі, про що адвокатом Поліщук Ю.Р. 17.07.2022 було зроблено адвокатський запит, однак в строк установлений нею до 31.08.2022, головою правління відмовлено надавати відповідь на адвокатський запит. Також, просила врахувати ту обставину, що з 24.08.2022 по 05.09.2022 вона перебувала у щорічній відпустці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Поліщук Ю.Р. у поновленні процесуального строку для подання зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання про поновлення процесуального строку було подано до суду після подання ОСОБА_2 зустрічного позову, а не одночасно з ним та причин пропуску строку, такі як неможливість отримання певних доказів та перебування представника відповідача у щорічній відпустці, є неповажними. Крім того, відповідач не повідомляла про необхідність продовження їй строку для подання зустрічного позову.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Частиною другою статті 193 ЦПК України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним. Тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом та подання зустрічного позову у строк, визначений для подання відзиву.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову, суд першої інстанції вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.

Аналогічний зміст містить й п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року.

Враховуючи підстави і предмети первісного та зустрічного позовів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що хоча пред`явлений первісний позов про визначення частки спільного майна подружжя та зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя виникли з одних правовідносин - сімейних та стосуються майнових прав подружжя, однак під час розгляду вказаних позовів дослідженню підлягають різні обставини щодо предмету спору, які не є взаємопов`язаними в розумінні статті 193 ЦПК України.

Ймовірне задоволення вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 не призведе до повної або часткової відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому не можна вважати, що первісний та зустрічний позов взаємопов`язані, а їх спільний розгляд є доцільним.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до розгляду та її повернення.

Колегія суддів також враховує, що повернення зустрічного позову не позбавляє особу права пред`явити позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Враховуючи зазначене, в межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

В даному випадку висновок, зроблений судом першої інстанції, в повному обсязі відповідає встановленим у справі обставинам, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення немає.

Враховуючи зазначене та відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний