Справа № 576/1937/22
Провадження № 2/576/33/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.23 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Глухівської міської ради Сумської області про встановлення факту батьківства та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 , - один. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 2,56 га, розташованої на території Глухівської міської ради (колишньої Дунаєцької сільської ради Глухівського району) Сумської області, та належної померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 109962 від 01.10.2004. За життя батько залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дружині ( його матері) ОСОБА_3 , яка спадщину після його смерті не прийняла, оскільки померла раніше за спадкодавця, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначає, що він є єдиними спадкоємцем батька за законом. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Однак, коли він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх прав на спадкове майно померлого, то нотаріусом йому було відмовлено в цьому з тих підстав, що він не може підтвердити родинні стосунки зі спадкодавцем, а саме, що є сином ОСОБА_2 , оскільки в свідоцтві про його народження в графі батько зазначене лише ім`я ОСОБА_4 , за вказівкою матері, бо його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 хоча і жили разом однією сім`єю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, спільно виховували дитину, але у шлюбі між собою не перебували. Крім того, ним пропущений встановлений законом строк прийняття спадщини, причини пропуску якого він вважає поважними, оскільки через те, що батьківство ОСОБА_2 по відношенню до нього документально не підтверджено у нього були відсутні підстави для подання заяви про прийняття спадщини після його смерті. За таких обставин позивач просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сутиски Глухівського району Сумської області, відносно нього та визначити йому додатковий строк в один місяць після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті.

Позивач в судове засідання не з`явився, а надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явилася, проте надала заяву, в якій зазначає, що Глухівська міська рада Сумської області не заперечує вимогам позивача і просить справу розглядати без участі її представника.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сутиски Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.9).

За життя ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 2,56 га у межах згідно з планом на території Глухівської міської ради (колишньої Дунаєцької сільської ради Глухівського району) Сумської області з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 109962 від 01.10.2004 (а.с.14), на яку після його смерті відкрилась спадщина.

Згідно залишеного ОСОБА_2 за життя заповіту, посвідченого секретарем виконкому Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області 04 січня 1999 року за р. № 1, останній, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_3 (а.с.10), яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.11.2019 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше за спадкодавця.

Наявність та чинність вищевказаного заповіту підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70555097 від 08.11.2022 (а.с.22).

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70555067 від 08.11.2022 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилась ( а.с. 23).

За даними довідок виконавчого комітету Уздицького старостинського округу Глухівської міської ради Сумської області № 369 та № 370 від 02.12.2021, останнє постійне місце проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 було: АДРЕСА_1 . На час смерті за вказаною адресою померлий був зареєстрований та проживав один. Від імені ОСОБА_2 04.01.1999 Дунаєцькою сільською радою було посвідчено заповіт, зареєстровано в реєстрі за № 1 (а.с.15-16).

Як стверджує позивач, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 є його батьком.

У листопаді 2022 року позивач, маючи намір оформити спадщину батька, звернувся до приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Янкової Є.О., однак нотаріусом йому було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю документального підтвердження батьківства ОСОБА_2 відносно нього та пропуском ним строку для прийняття спадщини, про що було видано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.8).

Можливість внесення відповідних змін до актового запису та свідоцтва про народження позивача на час розгляду справи втрачена, тому для реалізації свого права на спадкування після смерті батька йому необхідне встановлення факту батьківства.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначений перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Згідно з ч. 2 даної норми у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 30 жовтня 1963 року Дунаєцькою сільською радою Глухівського району Сумської області, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Сутиски Глухівського району Сумської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 30.10.1963 зроблено відповідний запис №48. Матір`ю позивача вказана ОСОБА_3 , в графі батько зазначено лише ім`я « ОСОБА_4 ».

В той же час, за даними витягу з погосподарської книги на 1961-1963 роки та довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Уздицького старостинського округу Глухівської міської ради Сумської області № 01-19/43 від 19.01.2022, головою господарства значиться ОСОБА_5 , 1906 р.н., по відношенню до голови господарства ОСОБА_2 , 1932 р.н., зазначений сином, ОСОБА_3 , 1937 р.н. невістка, ОСОБА_6 , 1962 р.н., та ОСОБА_1 , 1963 р.н. онуки (а.с.17-19).

А відповідно до довідки виконкому Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області від 19.07.2005, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Сутиски Глухівського району Сумської області і поховав його син ОСОБА_1 .

Також, згідно з наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , засвідченими старостою Дунаєцького старостинського округу Глухівської міської ради Шосткинського району Сумської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , та померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , є батьками ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно завжди проживали разом однією сім`єю. ОСОБА_1 називав ОСОБА_2 батьком, а той його сином. ОСОБА_2 завжди піклувався за своїм сином ОСОБА_1 , утримував його, завжди визнавав своє батьківство по відношенню до сина і ніколи не піддавав його сумніву.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Правовідносини, що виникли, на час їх виникнення були врегульовані Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 29 грудня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР», а тому саме цей нормативний акт з врахуванням положень рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) підлягає застосуванню.

Зокрема, відповідно до п. 7 Указу у відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Встановлення батьківства у відношенні осіб, які досягли повноліття, допускається тільки з їх згоди.

Аналогічні роз`яснення надав Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Зокрема, згідно п. 15 постанови Пленуму суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Виходячи з досліджених по справі доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за свого життя визнавав позивача ОСОБА_1 своїм сином.

Встановлення даного факту потрібно позивачу для реалізації свого права на спадщину. Встановити вказаний факт у інший спосіб не є можливим, тому вимога останнього про встановлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно нього підлягає задоволенню.

Щодо визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1223, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258, ч.ч 1 ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, позивач по справі ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та відповідно до ст. 1261 ЦК України його спадкоємцем першої черги за законом, а відтак має право на спадщину після його смерті. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено.

Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті батька, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за умови, що строк на прийняття спадщини був пропущений з поважної причини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску ним встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини є поважними.

Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги позивача в цій частині задовольнити та визначити йому додатковий строк в один місяць після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сутиски Глухівського району Сумської області, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючому по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , додатковий строк в один місяць після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сутиски Глухівського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон