Справа № 594/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більче-Золотецької сільської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабки ОСОБА_4 на спадкове майно, яке складається з: домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 2,0020 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1214, право власності на яку посвідчене Державним актом серії ТР №020769, виданим на ім`я ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її спадкоємцем за заповітом була спадкодавець у справі ОСОБА_4 ; права на майновий пай у частці, що визначена в розмірі 1710 грн, або 0,060 відсотків з загальної вартості майна пайового фонду КСП с/с «Перемога», посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на це майно їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка у підготовче засідання не прибула, у долученому до позовної заяви клопотанні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх з підстав, наведених у позовній заяві, а також розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Більче-Золотецької сільської ради в підготовче засідання не прибув, від нього поступила письмова заява про визнання позову, в якій просить справу слухати за його відсутності.

Треті особи в судове засідання не з`явились, подавши письмові заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову та просять слухати справу у їхній відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. 28 жовтня 2022 року листом №544/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 2,00 га, що знаходиться на території Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, права па майновий пай члена сільськогосподарського підприємства, що зберігається у с/с «Перемога», що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , спадкоємцем якої за заповітом, була її дочка, ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав, померла. Нотаріусом відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння, а також через виявлені розбіжності в документах, а саме: відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , спадкодавець ОСОБА_5 , а відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ТР № 020769, власником землі є ОСОБА_5 . Також відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , спадкодавець у першому шлюбі - ОСОБА_6 , а згідно заповіту від 03 жовтня 1991 року за Р № 18, спадкодавець частину свого майна заповіла ОСОБА_7 . Також відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , спадкодавець ОСОБА_4 , а відповідно до Повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження дочки спадкодавця, ОСОБА_8 , від 28 жовтня 2022 року за № 5, її мати зазначена як - ОСОБА_9 . У зв`язку з наведеним вище, нотаріусом рекомендовано позивачці звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлим та наступної належності їй як спадкоємцеві згідно заповіту.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням 6-ої сесії Більче-Золотецької сільської ради 22-го скликання від 08 травня 1997 року ОСОБА_5 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,23 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який згідно рішення 14-ої сесії 5-го скликання від 18 грудня 2008 року № 192, знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта на будинок, виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_10 14 червня 2022 року, зокрема характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 14 червня 2022 року, та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 09 серпня 2022 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 становить 166939,00 грн. Житловий будинок і тамбур побудовано у 1987 році, господарські будівлі та споруди побудовано в 1912 - 1988 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; тамбур «а»; літня кухня «Б»; прибудова «б»; господарський будинок «В»; сарай «В1»; гараж «Г»; літня кухня (господарський будинок) «Г1»; ворота «1»; огорожа «2».

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Більче-Золотецької сільської ради від 22 листопада 2022 року та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг с.Мушкарів за 1986-1990, 1991-1995 рр. спірне домоволодіння, у якому проживала та була зареєстрована станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_5 - голова та єдиний член двору, відносилося до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року цей же член колгоспного двору є таким, що не втратив права на частку в колгоспному дворі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Виконком Більче-Золотецької сільської ради у довідці, виданій 22 листопада 2022 року № 921, стверджує, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Мушкарів ОСОБА_5 на праві власності належав будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_5 , як єдиному члену колгоспного двору, належало право власності на спірне домоволодіння, однак вона не оформила свого права власності, померла.

Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 020769, виданого 09 квітня 2003 року Борщівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Борщівської райдержадміністрації РДА від 07 березня 2003 року № 90, власником земельної ділянки площею 2,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1214, що розташована на території Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району, є ОСОБА_5 .

Наведене також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого 25 листопада 2022 року №НВ-022.

Як стверджує виконком Більче-Золотецької сільської ради у довідці від 22 листопада 2022 року № 971 ця земельна ділянка на підставі вказаного Державного акта на право власності на земельну ділянку належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Мушкарів.

Також виконком Більче-Золотецької сільської ради у довідці від 22 листопада 2022 року № 922 зазначає, що на території села Мушкарів проживала лише одна особа з анкетними даними « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому в Державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка в написанні прізвища власника землі.

Як вбачається з Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25 листопада 2022 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1244 становить 58374,81 грн.

Отже, спадковим майном після смерті ОСОБА_5 є земельна ділянка площею 2,0020 га, кадастровий номер :01:001:1244, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 020769, що виданий 09 квітня 2003 року Борщівською райдержадміністрацією, однак в Державному акті помилково зазначено прізвище власника земельної ділянки ОСОБА_11 замість ОСОБА_11 .

Розбіжності, у написанні імені померлої ОСОБА_5 , а саме: відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , спадкодавець ОСОБА_5 , а відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ТР № 020769, власником земельної ділянки є ОСОБА_5 , суд не бере до уваги та вважає їх несуттєвими, оскільки під час розгляду справи встановлено, що такі розбіжності допущено посадовими особами при оформленні Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ІІ № 013912, виданого Більче-Золотецькою сільською радою 5 березня 2003 року, ОСОБА_5 також мала право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства селянська спілка «Перемога» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24 квітня 2001 року, загальною вартістю майна пайового фонду підприємства на 24 квітня 2001 року 2789245 грн., у частці, що визначена в розмірі 1710 грн. або 0,060 відсотків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мушкарів Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

За життя, ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 03 жовтня 1991 року Більче-Золотецькою селищною радою Борщівського району за Р № 18, за яким все своє майно заповіла в рівних частках ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28 жовтня 2022 року.

За даними Борщівської державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 28 жовтня 2022 року).

За даними погосподарської книги с.Мушкарів за 2001 - 2005 року та довідки, виданої виконкомом Більче-Золотецької сільської ради 22 листопада 2022 року № 921, ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрованою у своєму господарстві у АДРЕСА_1 , однак з березня 2005 року фактично постійно проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 .

28 жовтня 2022 року, спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви, в яких повідомили, що спадщину після смерті матері ОСОБА_5 не приймали, із заявами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатися не будуть.

Ст.ст. 1268-1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти ЇЇ. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З правового аналізу ст.ст. 1268-1269 ЦК України вбачається, що особа вважається такою що прийняла спадщину, якщо вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто, визначальним є саме факт проживання спадкоємця і спадкодавцем, а не факт реєстрації місця проживання спадкоємця з спадкодавцем.

З цього приводу Верховний Суд констатував, зокрема у постанові від 19 травня 2021 року (справа № 937/10434/19-ц), що відповідно до ст. 1268 ЦК України, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Разом з тим, державна реєстрація спадкоємця у житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації.

Отже, дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , спадкодавець у справі, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом та за законом.

Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно померлої ОСОБА_5 немає.

Родинні відносини між ОСОБА_5 та її дочкою ОСОБА_4 підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_12 серії

НОМЕР_4 , де її мамою значиться ОСОБА_5 ; свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 , згідно якого дошлюбне прізвище ОСОБА_6 - « ОСОБА_11 »; свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 , згідно якого після розірвання шлюбу вона залишила прізвище ОСОБА_13 ; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , згідно з яким спадкодавець взяла прізвище свого чоловіка ОСОБА_14 .

Що стосується того, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , спадкодавець ОСОБА_4 у першому шлюбі значиться як ОСОБА_6 , а у заповіті від 03 жовтня 1991 року за Р № 18, згідно якого ОСОБА_15 частину свого майна заповіла ОСОБА_7 , то суд не бере до уваги ці розбіжності, оскільки враховуючи досліджені в судовому засіданні вищенаведені письмові докази, судом встановлено, те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одна і таж особа, однак такі розбіжності допущені посадовими особами при оформленні відповідних документів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Борщів Тернопільської області померла ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ).

За життя, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 16 січня 2009 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори за Р № 75, Гаврищук 0.3., за яким все своє майно заповіла ОСОБА_16 . Заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28 жовтня 2022 року.

За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 , дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_17 .

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті бабки ОСОБА_4 як спадкоємець за заповітом, оскільки її законний представник, матір ОСОБА_18 , 26 квітня 2013 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( лист нотаріуса від 28 жовтня 2022 року № 544/02- 14).

Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно померлої ОСОБА_4 немає.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1218, 1223, 1233-1235, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141,200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок «А»; тамбур «а»; літня кухня «Б»; прибудова «б»; господарський будинок «В»; сарай «В1»; гараж «Г»; літня кухня (господарський будинок) «Г1»; ворота «1»; огорожа «2», що належало ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:1244, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 020769, виданого на ім`я ОСОБА_5 , спадкоємцем якої за заповітом була ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право на майновий пай в розмірі 1710,00 грн, або 0,060 відсотків із загальної вартості майна пайового фонду КСП с/с «Перемога» станом на 24 квітня 2001 року, що належало на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ІІ № 013912, виданого Більче-Золотецькою сільською радою 05 березня 2003 року ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої за заповітом була ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач: Більче-Золотецька сільська рада, що знаходиться за адресою с.Більче-Золоте Чортківського району Тернопільської області, .

Третя особа: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Третя особа: ОСОБА_3 , жителька с.Мушкарів Чортківського району Тернопільської області, зареєстрована в АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Повне рішення складено 10 лютого 2023 року.

Головуючий