Номер провадження: 22-ц/813/1196/23
Справа № 504/1256/17
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення 38098,41 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» звернулось до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 38 098,41грн посилаючись на те, що між ПАТ «ЕК Одесаобленерго» та відповідачем ОСОБА_1 укладений Договір про користування електричною енергією №60101533 від 07 вересня 2005 року на підставі якого електроенергія поставляється за адресою: АДРЕСА_1 . 27 лютого 2017 року уповноваженими представниками ПАТ «ЕК Одесаобленерго» проводилась перевірка об`єкту відповідача в ході проведення якої виявлено порушення п. 42 Правил, а саме: монтаж відгалуження від вводу на будинок, квартиру, для електропостачання житлового будинку (шляхом прихованої проводки). На підставі виявленого порушення був складений Акт про порушення Правил за №036623 від 27 лютого 2017 року. 22 березня 2017 року проведена комісія з розгляду складеного акту на якій було прийнято рішення, оформлене протоколом №7 про визначення та нарахування обсягу не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією відповідно до Методики затвердженої Постановою НКРЕ 04 травня 2006 року №562 із змінами та доповненнями на суму 38 098,41 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року позовну заяву ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією в розмірі 30 098,41 грн. Стягнено із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» судові витрати в сумі 1600 грн 00 коп.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем зроблено помилковий розрахунок вартості необлікованої електричної енергії за правилами пункту «а» пункту 3.3 глави 3 Методики, оскільки актом енергопостачальника виявлено порушення щодо якого розрахунок вартості необлікованої електричної енергії мав бути обчислений за правилами підпунктів «б» або «в» пункта 3.3 глави 3 Методики.

Скаржник вважає, що позивачем помилково розрахунок було зроблено за правилами пункту «а» пункту 3.3 глави 3 Методики, оскільки в даному пунктів визначено, що за цим пунктом розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється у разі пошкодження на приладах обліку пломб та індикаторів, проте актом виявлено інше порушення. Неправильно обраний пункт Методики для розрахунку вартості необлікованої електричної енергії призвів до завищення розміру належної до сплати суми.

Короткий зміст відзиву ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року до серпня 2022 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 06 березня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга скаржника підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції задовольняючи позовну заяву виходив з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Пунктом 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (із змінами та доповненнями) визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією.

Як вбачається із наданих документів електрична енергія поставляється за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору про користування електричною енергією №60101533 від 07 вересня 2005 року.

Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопосточальником відповідно до п. 3 Правил.

При цьому, користування електричною енергією є споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії.

Пунктом 42 Правил передбачено, що споживачі зобов`язані: дотримуватись вимог нормативно технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопосточальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше.

Пунктом 37 Правил встановлено, що енергопостачальник має право перевіряти справність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 27 лютого 2017 року уповноваженими працівниками ПАТ «ЕК Одесаобленерго» у відповідності до п. 37 Правил проводилась перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення якої, за вказаною адресою позивачем було виявлено порушення п. 42 Правил, а саме: самовільне підключення електроустановок до мережі електропостачальника без порушення схеми обліку. На підставі виявленого порушення Правил під час проведення перевірки уповноваженими представниками ПАТ «ЕК Одесаобленерго» було складено АКТ про порушення Правил №036623.

За результатами проведеного засідання комісії по розгляду Акту про порушення, ПАТ «ЕК Одесаобленерго» оформлено протокол №7 та вручений особисто відповідачу ОСОБА_1 рахунок на оплату вартості не облікованої електричної енергії на суму розраховану відповідно до Методики затвердженої Постановою НКРЕ 04 травня 2006 року №562 із змінами та доповненнями на суму 38 098,41грн.

Відповідно до п. 37 Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушенням допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Положеннями пунктів 1.1, 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31 липня 1996 року (із змінами та доповненнями), які є загальними та поширюються на всіх споживачів без винятку, визначено, що недорахована електрична енергія це обсяг електричної енергії, використаної споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Вартість електричної енергії, яка нарахована відповідно до акту про порушення Правил це вартість обсягу електричної енергії спожитої споживачем, але не врахований розрахунковим засобом обліку або врахований неправильно і є безпосередньо вартістю товару електроенергії, яка відповідно до положень Податкового кодексу України обліковується податком на додану вартість, як здійснення операції з продажу товару та у відповідності до п. 23 Правил зараховується виключно на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання.

Згідно розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви позивачем, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією у розмірі 38 098,41грн, які просять стягнути із ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд першої інстанції не погодився з доводами відповідача щодо не правильного розрахунку в зв`язку із завищенням показників для обчислення суми та неправильного розрахунку кількості днів у зв`язку з наступним.

Відповідач ОСОБА_1 посилається на пункти Методики, які застосовуються на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ 31 липня 1996 року №28 зі змінами та доповненнями. Дія зазначених правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Актом про порушення правил користування електричною енергією встановлено порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок до мережі електропостачальника без порушення схеми обліку. Відповідно до Протоколу №7 від 22 березня 2017 року було проведено нарахування суми (кількості) недоврахованої електричної енергії згідно п. 3.1.5, п. 3.3.а, формул 3.5, 2.7, 2.8 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією від 04 травня 2006 року №562 із змінами та доповненнями. Підпунктом 5 пункту 3.1 Методики визначено, що ця методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН як самовільне підключення електроустановок, струймоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Пунктом 3.3.а Методики передбачено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів, зокрема якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що згідно з підпунктом «б» пункту 3.3 Методики у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Дійшовши висновку про задоволення позову, суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що перерахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється на підставі підпункту а) пункту 3.3 Методики з дати останньої технічної перевірки, але не більше ніж за три роки.

Разом з тим, відповідач вчинив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника (підпункт 5 пункту 3.1 Методики), тому положення підпункту а) пункту 3.3 Методики на дані правовідносини не поширюються.

В даному випадку перерахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється на підставі підпункту б) пункту 3.3 Методики з дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі №208/3335/17 (провадження №61-17731св21), від 06 березня 2019 року у справі №334/5566/16-ц (провадження №61-27250св18), від 26 лютого 2020 року у справі №766/11422/18 (провадження №61-10062св19), від 07 квітня 2021 року у справі №211/2076/18 (провадження №61-10774св19).

Більше того, не можна ототожнювати «технічну перевірку» та «контрольний огляд». У справі, яка є предметом розгляду, позивач зазначав, що при проведені саме перевірки споживача було виявлено порушення ним підпункту 5 пункту 3.1 Методики, тому розрахунок вартості необлікованої електричної енергії має здійснюватися саме на підставі підпункту б) пункту 3.3 Методики з дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що розрахунок проведено відповідно до правильного пункту Методики, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру суми вартості недоврахованої електроенергії.

Відповідно до розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартість № 7 за актом про порушення ПКЕЕН №036623 від 27 02.2017 року розмір збитків складає 38098,41 грн за період з 28 лютого 2014 року по 27 лютого 2017 року.

З урахуванням вказаного розрахунку та того, що остання технічна перевірка в квартирі позивача проводилась 28 лютого 2014 року та 27 лютого 2017 року, а розмір відшкодування збитків повинен розраховуватися за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, колегія суддів дійшла висновку про те, що відшкодування збитків підлягає за період з 28 лютого 2016 року по 27 лютого 2017 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку, добове споживання становить 36,432 кВт/г, середнім тарифом за період за вищезазначений період станови 1,127 грн/1 кВт/г, а кількість днів за вказаний період станови 364 дні.

Відповідно колегія суддів дійшла висновку, що за період з 28 лютого 2016 року по 27 лютого 2017 року підлягає стягненню відшкодування у розмірі 14958,73 грн (364 днів х 36,462 кВт/г х 1,127 грн).

З огляду на вказане, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру суми вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» з 30098,41 грн до 14958,73 грн.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку при визначенні розміру суми вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру суми вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 370, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року змінити, зменшивши розмір суми вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» з 30098,41 грн до 14958,73 грн.

В іншій частині Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк