Провадження №2/369/5494/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Разом з позовною заявою представник позивача подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Просила суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1079 га з кадастровим номером :03:006:0019, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності відповідачу по справі ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Свою заяву мотивувала тим, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, на даний час наявні інші судові процеси до цього ж самого відповідача, також щодо стягнення коштів, тому може виникнути вкрай негативні правові наслідки щодо відсутності можливості в подальшому стягнути кошти з відповідача у повному обсязі та виконати рішення суду.

Враховуючи викладені обставини в заяві просила суд задовольнити заяву.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи представника позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено можливість накладення арешту в порядку забезпечення позову на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. За загальним правилом, арешт як спосіб забезпечення накладається з метою збереження майна, яке може бути відчужене відповідачем, і коли він відповідає за законом своїм майном за зобов`язаннями, що виникають зі спірних правовідносин.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Так, представник позивача просить суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0019, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу квартири продавець зобов`язувався збудувати будинок на земельній ділянці площею 0,1079 га, кадастровий номер :03:006:0019.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до переконання, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки накладення арешту на вищевказану земельну ділянку може вплинути на права інших осіб покупців квартир, які укладали договори купівлі-продажу квартир на даній земельній ділянці та не є учасниками справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153,258 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської .

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ