Дата документу 28.02.2023
Справа № 334/1482/23
Провадження № 2-о/334/114/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І .М.,

за участю секретаря Шайхайдарова Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її бабусі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Токмак, Запорізької області, вона померла.

ОСОБА_2 постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , яка входить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації.

На підтвердження факту смерті заявником отримано лікарське свідоцтво про смерть бабусі, яке видане на окупованій території, тому заявник не може отримати свідоцтво про смерть бабусі в органах державної реєстрації актів цивільного стану про смерть.

Після вимушеного переїзду з м. Токмак до м. Запоріжжя через військові дії, заявник не має в наявності усіх необхідних документів на підтвердження родинних зв`язків, для відновлення вказаних документів необхідний тривалий час, оскільки заявник народилася у Білорусі. Проте бабуся за життя склала на її користь заповіт, тому заявник посилаючись на положення ст. 317 ЦПК України вважає, що вона є іншою заінтересованою особою, встановлення факту смерті впливає на її спадкові права.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належний чином, у поданій заяві просила розглядати справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Вознесенівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Для встановлення факту смерті особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заінтересована особа позбавлена можливості зареєструвати факт смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад.

Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово медичною установою.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставами для проведення державної реєстрації смерті є один із документів:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації смерті є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт смерті.

Згідно п. 14 глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України (від 18.10.2000 № 52/5 із змінами та доповненнями), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Згідно Переліку територіальних громад які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №75 від 25.04.2022 року (в редакції наказу від 30.11.2022 року) до переліку таких громад входить Токмацька міська територіальна громада Запорізької області.

Відповідно до копії заповіту від 29.02.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О. Ю. (зареєстровано в реєстрі за №315), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіла ОСОБА_1 усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №597, виданого 30.12.2022 року Державною бюджетною установою охорони здоров`я, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті дегенерація міокарда, старість.

Заявник у зв`язку з військовими діями у м. Токмак Запорізької області була вимушена переїхати до м. Запоріжжя, наразі в неї відсутнє свідоцтво про народження, тому вона не може підтвердити факт родинних відносин з померлою бабусею. Відновлення вказаних документів потребує тривалого часу, оскільки заявник народилася в Білорусії, а отримати документи з м. Токмак немає можливості.

Враховуючи, що судом встановлено смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, встановлення факту смерті заявнику необхідно для реалізації спадкових прав, оскільки померлою було складено заповіт на її користь, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 259, 264-265, 315, 316, 317, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Орєхово, Іжевського району, Рязанської області, російська федерація, громадянки України - дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті м. Токмак, Пологівській район, Запорізька область, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 173.

Суддя: Філіпова І. М.