Ухвала

09 січня 2023 року

м. Київ

справа № 127/33081/19

провадження № 61-9260ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2022 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 08 червня 2022 року, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 15 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - кредитна спілка «Злагода», про визнання незаконним перебування відповідача на посаді голови правління кредитної спілки «Злагода», встановлення факту, що кредитна спілка «Злагода» з грудня 2015 року не відновлена, встановлення факту відсутності органу правління кредитної спілки «Злагода» протягом чотирьох років, стягнення з відповідача боргу кредитної спілки «Злагода» перед позивачем, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2022 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2022 року, та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду

від 04 жовтня 2022 року, не виконані.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2022 року продовжено

ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, проте вимоги, зазначені в ухвалах Верховного Суду

від 04 жовтня 2022 року та 21 листопада 2022 року, не виконані.

Заявником не вказано підстави касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, про що було зазначено в ухвалах Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року та 21 листопада 2022 року.

Пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У поданій касаційній скарзі заявник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Разом з тим, таке обґрунтування касаційної скарги не можна визнати належним, оскільки при касаційному оскарженні судових рішень з підстав відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) має зазначатися конкретна норма права, що регулює спірні правовідносини, з приводу застосування якої відсутній висновок Верховного Суду. Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосували суди попередніх інстанцій, не дає підстав для вирішення питання про відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Таким чином оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду

від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

В уточненій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 також зазначив, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені на підставі недопустимих доказах.

У випадку, якщо заявник посилається у касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження, на пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, то заявник зобов`язаний вказати конкретні докази, на підставі яких суд встановив обставини, що мають суттєве значення, та обґрунтувати, чому ці докази заявник вважає недопустимими, виходячи з положень статті 78

ЦПК України.

Однак, в уточненій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні докази (письмові, електронні, речові докази, висновки експертів, показання свідків), які заявник вважає недопустимими, і які суд поклав в основу рішення, встановивши на підставі цих доказів обставини, що мають суттєве значення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки в уточненій редакції касаційної скарги відсутні конкретні підстави касаційного оскарження, наявність яких є обов`язковою вимогою до змісту касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвал Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року та 21 листопада 2022 року заявником не виконано, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження та є підставою для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 неподаною та повернення її заявнику.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено,

що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення особі, яка подала касаційну скаргу.

Отже вимоги ухвал Верховного Суду від Верховного Суду від 04 жовтня

2022 року та 21 листопада 2022 року в яких, зокрема, роз`яснено положення статей 389, 392 ЦПК України, заявником не виконані (не вказано у касаційній скарзі підставу (підстави), з якої (яких) подано касаційну скаргу, що визначені у частині другій статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2022 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2022 року, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - кредитна спілка «Злагода», про визнання незаконним перебування відповідача на посаді голови правління кредитної спілки «Злагода», встановлення факту, що кредитна спілка «Злагода» з грудня

2015 року не відновлена, встановлення факту відсутності органу правління кредитної спілки «Злагода» протягом чотирьох років, стягнення з відповідача боргу кредитної спілки «Злагода» перед позивачем, відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта