Справа № 446/1457/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Михайлишин О.В.

за участю:

представника позивача: Прохорова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Микити Тараса Володимировича про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, що понесені відповідачем по цивільній справі № 446/1457/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про усунення перешкод в користуванні нежитловими будівлями,-

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_2 звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_1 , третьої особи Кам`янка-Бузької міської ради, в якому просить суд зобов`язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні нежитловими будівлями, шляхом перебудови паркану, влаштувавши таку огорожу не менш ніж за 1 м., від задньої стіни нежитлових будівель сараю, льоху, дровітні належних позивачці на праві власності.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.09.2021 заяву судді Бакай І.А. про самовідвід у даній цивільній справі було задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І..

Ухвалою суду від 11.10.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.12.2022 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02.03.2023 провадження в цивільній справі № 446/1457/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про усунення перешкод в користуванні нежитловими будівлями закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Також було призначено судове засідання щодо ухвалення додаткового судового рішення про вирішення питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу на 07.03.2023.

06.03.2023 від представника відповідачки до суду надійшла заява про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просив, суд стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 понесені витрати з надання правової (правничої) допомоги в розмірі 44 500 грн.. Окрім того, представником відповідача надано документи, що підтверджують понесені витрати за надану відповідачу професійну правничу допомогу.

Представник позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні проти відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, що понесені відповідачем по даній цивільній справі заперечив.

У судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце судового засідання, враховуючи положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися за наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 26.09.2018 року по справі №148/312/16-ц, у постанові від 12.11.2020 року у справі № 359/9512/17, у постанові від 14.01.2021 року у справі № 521/3011/18.

Під час розгляду справи судом не встановлено з боку позивача зловживання процесуальними правами.

Зокрема, представник відповідача у заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу покликається, що необґрунтовані дії позивача полягають в тому, що позивач звертаючись до суду усвідомлював, що така справа вже була розглянута судом та діяв виключно для ущемлення прав та законних інтересів відповідача, щоб не допустити приватизації земельної ділянки відповідачем.

Однак, судом відзначається, що позивачка звернулася до суду з позовом, оскільки вважала, що її права та інтереси порушено, а звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми правами, дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою її обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрат на правову допомогу, то підстави для визнання дій позивача необґрунтованими відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відтак суд приходить до висновку, що судом не встановлено з боку позивачки, а представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами, або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч.9 ст.141 ЦПК України, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки це нічим не підтверджено.

Таким чином, підстав для задоволення заяви представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Микити Тараса Володимировича про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, що понесені відповідачем по даній цивільній справі суд не вбачає та відмовляє в задоволені вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 142, 247, 258, 260, 270, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Микити Тараса Володимировича про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, що понесені відповідачем по цивільній справі № 446/1457/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про усунення перешкод в користуванні нежитловими будівлями - відмовити.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник, якому дана ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 10.03.2023.

Суддя У.І. Костюк