Провадження № 2/466/864/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом адвоката Луки Тараса Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

20 грудня 2022 року адвокат Лука Тарас Миколайович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 31 січня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №2454, а також судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31 січня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №2454. Від даного шлюбу у сторін народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, мають різні погляди на життя, сторони проживають окремо, фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку із наведеним звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, у якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2000 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №2454, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . У даному шлюбі у сторін народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим.

Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи.

Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, то у таких на думку суду слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

У матеріалах справи представник позивача зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 15000 грн. Разом з тим, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСОБА_1 дійсно понесла витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять, крім того, матеріали справи не містять доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, зокрема актів наданих послуг, виконаних робіт та ін.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. слід відмовити.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст.110-112 СК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги адвоката Луки Тараса Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстрований 31 січня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №2454.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн., 40 коп.

У задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Б. Єзерський