КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження № 22-з/824/1226/2023
29 листопада 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.
за участю секретаря судового засідання Грицишина А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах представником Грицаєнко Оленою Павлівною , про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Київміськбуд-5» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, визнання незаконними дій,
У липні 2021 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Київміськбуд-5» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, визнання незаконними дій.
В обґрунтування позову зазначили, що на підставі договору купівлі-продажу частини нежилих приміщень від 19 лютого 2002 року є власниками нежилого приміщення загальною площею 227,9 кв. м., розташованого на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , з яких частини належать ОСОБА_3 , та частини - ОСОБА_1 . Вказаний будинок перебуває на балансі ЖБК «Київміськбуд-5», членами якого вони не є.
Враховуючи, що відповідач не є надавачем комунальних послуг (всі комунальні послуги оплачуються позивачами на підставі прямих договорів напряму виконавцям таких послуг, а кооператив виступає лише балансоутримувачем будинку), вказаний проект договору не відповідав вимогам законодавства та був повернутий відповідачу без підписання та з рядом зауважень, які відповідачем враховані не були, новий проект договору не надавався. Не зважаючи на це та починаючи з 01 травня 2019 року, відповідач на підставі вказаного рішення кооперативу почав нараховувати їм компенсацію за використання комунікацій будинку, виходячи з ціни 11,90 грн за кв. м. Вказали, що рішення кооперативу та дії по нарахуванню компенсації такого рішення є незаконними, такими, що порушують їх права та інтереси з огляду на те, що вони не є членами кооперативу, рішення кооперативу прийнято за відсутності необхідних економічних розрахунків (кошторису), а компенсація, яка їм нараховується, є необґрунтованою та дискримінаційною, а також з огляду на неможливість встановлення наявності кворуму на загальних зборах кооперативу 19 травня 2019 року.
За таких обставин, позивачі просили визнати недійсним та скасувати рішення позачергових загальних зборів членів ЖБК «Київміськбуд-5», оформлене протоколом № 02 від 19 травня 2019 року щодо затвердження тарифу для власників приміщень першого поверху та підвальних приміщень у розмірі 11,90 грн за 1 кв. м; визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 01 травня 2019 року компенсації за використання комунікацій багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 з розрахунку 11,90 грн. за 1 кв. м площі належного їм нежитлового приміщення.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2023 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Визнано недійсним та скасовано рішення позачергових загальних зборів членів ЖБК «Київміськбуд-5», оформлене протоколом від 19 травня 2019 року № 02 щодо затвердження тарифу для власників приміщень першого поверху та підвальних приміщень у розмірі 11,90 грн за 1 кв. м.

Визнано незаконними дії ЖБК «Київміськбуд-5» щодо нарахування громадянам США ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , починаючи з 01 травня 2019 року, компенсації за використання комунікацій багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з розрахунку 11,90 грн. за 1 кв. м площі належного їм нежитлового приміщення загальною площею 227,9 кв. м, розташованого на першому поверсі такого будинку.

Стягнуто з ЖБК «Київміськбуд-5» на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4540 грн. на кожного.

У січні 2023 року представник позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - адвокат Грицаєнко О. П. звернулась до суду з заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29 000 грн. Заява обґрунтована тим, що правнича допомоги надавалася адвокатом Грицаєнко О.П., і розмір витрат на професійну правничу допомогу в цілому складає 29 000 грн., що включає в себе витрати під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій. На даний момент позивачем вже сплачено 19 000 грн., а решта суми за правничу допомогу в межах апеляційного оскарження підлягає сплаті позивачем до 04 лютого 2023 року включно згідно з актом про надання послуг № 20/01-2023-1А від 20 січня 2023 року та рахунком-фактурою № 20/01-2023-1Р від 20 січня 2023 року.

Зазначає, що час, який адвокат витрачає на дорогу для участі в судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами, що підтверджується постановами Верховного Суду від 01 грудня 2021 року в справі № 641/7612/16-ц, від 25 травня 2021 року в справі № 910/7586/19, від 18 травня 2022 року в справі № 910/4268/21.

Вказує, що дана справа є справою середньої складності та потребувала аналізу великого об`єму інформації, норм законодавства, судової практики, збору доказів та практики Верховного Суду. Для надання правничої допомоги в межах розгляду справи в цілому адвокатом було витрачено 29 годин. Для позивачів дана справа має велике значення, адже стосується їх майна та розміру компенсації витрат за утримання спільного майна в межах будинку. Враховуючи, що відносини сторін по компенсації таких витрат є триваючими, то дана справа має фундаментальне значення для подальшої побудови взаємовідносин з відповідачем у цій сфері, зокрема переведення їх у законне правове поле.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року заяву представника позивачів - адвоката Грицаєнко О.П. про розподіл судових витрат у цій справі задоволено. Стягнуто з ЖБК «Київміськбуд-5» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку з правничою допомогою у розмірі 29 000 грн.

Постановою Верховного Суду від 08 вересня 2023 року додаткову постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення.

24 листопада 2023 року представник відповідача ЖБК «Київміськбуд-5» - Золотопуп С.В. надіслав засобами електронного зв`язку клопотання про зменшення судових витрат до 1000 грн., посилаючись на те, що доказів про оплату суми у розмірі 10 000 грн., зазначених заявником у заяві, представником позивача суду не надано, а тому відповідно вважати фактичну оплату витрат буде припущенням, що не може бути підставою ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні представник позивачів Грицаєнко О.П. підтримала заяву про розподіл судових витрат та просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29 000 грн.

Відповідач ЖБК «Київміськбуд-5» в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку представника позивача, вивчивши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

У п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про ухвалення додаткового рішення заявником додано в засвідчених копіях: договір про надання правничої допомоги № 2/21 від 11 січня 2021 року укладений з ОСОБА_1 , акт про надання послуг № 30/06-2022-1А від 30 червня 2022 року, рахунок-фактура № 30/06-2022-1Р від 30 червня 2022 року, квитанція № 06/07-2022-01К від 06 липня 2022 року, акт про надання послуг № 20/01-2023-1А від 20 січня 2023 року, рахунок-фактура № 20/01-2023-1Р від 20 січня 2023 року.

Пунктами 1.1, 1.2 договору № 2/21 від 11 січня 2021 року визначено, що адвокат Грицаєнко О.П. зобов`язується надати правничу допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Конкретні види наданої правничої допомоги зазначаються адвокатом в акті про надання послуг. В п. 4.4 договору сторони погодили, що вартість послуг за договором розраховується, враховуючи погодинні ставки за роботу адвоката у розмірі 1000 грн. за годину. Кожна неповна година роботи оплачується клієнтом у розмірі вартості однієї повної години роботи за умови, якщо робота виконувалася не менше 30 хвилин протягом такої роботи.

Акти про надання послуг № 30/06-2022-1А від 30 червня 2022 року, № 20/01-2023-1А від 20 січня 2023 року містять детальний перелік правничої допомоги, що надавалася, обсяг витраченого часу та розрахунок загальної вартості такої допомоги.

Згідно з актом про надання послуг № 30/06-2022-1А від 30 червня 2022 року та рахунку-фактури № 30/06-2022-1Р від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 сплачено 19 000 грн. за правничу допомогу, що була надана в справі станом на 29 червня 2022 року, що підтверджується квитанцією від 06 липня 2022 року № 06/07-2022-01К.

Згідно з актом про надання послуг № 20/01-2023-1А від 20 січня 2023 року, рахунку-фактури № 20/01-2023-1Р від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 підлягає сплаті 10000 грн. протягом 15 календарних днів з моменту підписання сторонами цього акту.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи вищевказані документи не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати вимогам п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України та критерію розумної необхідності таких витрат.

Як вбачається з акту про надання послуг № 30/06-2022-1А від 30 червня 2022 року та рахунку-фактури № 30/06-2022-1Р від 30 червня 2022 року, на виконання умов договору сторони підтверджують, що адвокат надав клієнту правничу допомогу в межах цивільної справи №755/12315/21 в наступному обсязі:

1. підготовка та подання до Дніпровського районного суду м. Києва позовної заяви до ЖБК «Київміськбуд-5» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів кооперативу, оформленого протоколом № 2 від 19 травня 2019 року, (1000 грн. за 1 год.) тривалістю 5 годин, вартістю 5000 грн.,

2. підготовка та подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.2021 року, тривалістю 4 години, вартістю 4000 грн.,

3. підготовка та подання до Дніпровського районного суду м. Києва заяви з пакетом документів на виконання ухвали від 11.10.2021 року про залишення без руху позовної заяви, тривалістю 1 годину, вартістю 1000 грн.,

4. ознайомлення 10.01.2022 року з матеріалами справи № 755/12315/21 (враховуючи час на дорогу та перебування в суді), тривалістю 1 годину, вартістю 1000 грн.,

5. підготовка та подання до Дніпровського районного суду м. Києва відповіді на відзив, тривалістю 3 години, вартістю 3000 грн.,

6. підготовка та подання до Дніпровського районного суду м. Києва клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 04.05.2022 року на 14 год. 00 хв., в режимі відеоконференції, тривалістю 1 годину, вартістю 1000 грн.,

7. участь 04.05.2022 року у судовому засіданні в режимі відеоконференції в судовому засіданні в режимі відеоконференції тривалістю 0,5 годин, вартістю 500 грн.

8. участь 21.06.2022 року у судовому засіданні в режимі відеоконференції в судовому засіданні в режимі відеоконференції, тривалістю 1 годину, вартістю 1000 грн.

9. підготовка та подання до Дніпровського районного суду м. Києва клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи та клопотання про участь у судовому засіданні 29.06.2022 року в режимі відеоконференції, тривалістю 2 години, вартістю 2000 грн.

10. участь 29.06.2022 року у судовому засіданні щодо вирішення питання про розподіл судових витрат в режимі відеоконференції, тривалістю 0,5 годин, вартістю 500 грн.

Відповідно до акту про надання послуг № 20/01-2023-1А від 20 січня 2023 року та рахунку-фактури № 20/01-2023-1Р від 20 січня 2023 року, на виконання умов Договору сторони підтверджують, що адвокат надав клієнту правничу допомогу в межах цивільної справи №755/12315/21 в наступному обсязі:

1. підготовка та подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення від 21.06.2022 року, (1000 грн. за 1 год.) тривалістю 4 години, вартістю 4000 грн.,

2. підготовка та подання до Київського апеляційного суду письмових пояснень, тривалістю 2 години, вартістю 2000 грн.

3. участь 23.11.2022 року у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2022 року, тривалістю 1 година, вартістю 1000 грн.

4. участь 18.01.2023 у судовому засіданні Київського апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2022 року, тривалістю 1 година, вартістю 1000 грн.

5. підготовка та подання до Київського апеляційного суду заяви про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу та супровід розгляду даної заяви судом, тривалістю 2 години, вартістю 2000 грн.

Частиною 4 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що стороною позивачів попередньо було вже оцінено розмір судових витрат, які вони понесли у зв`язку із розглядом цієї справи в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.2021 року, зокрема, в акті про надання послуг № 16/08-2021-1А зазначено, що послуга «підготовка та подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги та супроводження розгляду апеляційної скарги (включаючи участь в судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи), тривалістю 3 години, вартістю 3000 грн.» (т.1 а.с. 36).

Відповідно до квитанції № 16/08-2021-01К від 16 серпня 2021 року оплата за правову допомогу згідно з рахунком фактури №16/08-2021-01Р від 16.08.2021 становить 3000 грн. (т.1 а.с. 38).

Отже, сума судових витрат, заявлена до відшкодування в акті про надання послуг № 30/06-2022-1А від 30 червня 2022 року (підготовка та подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.2021 року, тривалістю 4 години, вартістю 4000 грн.), не відповідає сумі (перевищує), заявлену в акті про надання послуг № 16/08-2021-1А та представником позивача не обґрунтовано підстави такої зміни.

Також, враховуючи заперечення представника відповідача у заяві про зменшення суми судових витрат, колегія суддів вважає, що заявлена представником позивача вартість витрат за такі послуги як: підготовка та подання до суду заяви з пакетом документів на виконання ухвали від 11.10.2021 року про залишення без руху позовної заяви; підготовка та подання до суду двох клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не відповідають критерію розумності їхнього розміру. Враховуючи те, що заява про усунення недоліків фактично є супровідним листом з переліком доказів що додаються, а підготовка клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, викладеного на двох аркушах, не становить значної складності, тому очевидно, що вартість робіт по складанню вказаних заяви та клопотань в сумі по 1000 грн. кожне, є завищеною та необґрунтованою.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22, заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією, спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. Отже, подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. З огляду на викладене, у вказаній постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищенаведене, визначена представником відповідача послуга «підготовка та подання до Київського апеляційного суду заяви про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу та супровід розгляду даної заяви судом, тривалістю 2 години, вартістю 2000 грн.» не підлягає відшкодуванню, адже подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

Крім того, заперечуючи проти заявленого розміру судових витрат на правничу допомогу, представник відповідача ЖБК «Київміськбуд-5» посилався на те, що 25 жовтня 2016 року ЖБК «Київміськбуд-5» включено до реєстру неприбуткових установ та організацій ( номер рішення 603), а тому визначена позивачем сума судових витрат становитиме надмірний тягар для відповідача.

Відповідно до висновку Верховного Суду у додатковій постанові від 22 грудня 2022 року у справі № 910/10404/21, «враховується, що позивач є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками, фінансується за рахунок внесків співвласників багатоквартирного будинку, що береться до уваги при оцінці фінансового стану сторін та свідчить про обґрунтованість тверджень позивача стосовно того, що покладення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн становить надмірний тягар для нього.»

Отже, враховуючи складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення представника відповідача про те, що ЖБК «Київміськбуд-5» є неприбутковою організацією, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Київміськбуд-5»на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу на суму 11 000 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах представником Грицаєнко Оленою Павлівною , про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Київміськбуд-5» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 ( одинадцять тисяч) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст додаткової постанови складено 07 березня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.