Провадження №2/359/273/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , неповнолітня ОСОБА_4 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_5 , служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Наприкінці жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстровані як за місцем проживання відповідачі: ОСОБА_2 , який доводиться позивачу сином, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , онуки позивача. Понад три роки відповідачі не проживають за адресою свого зареєстрованого місця проживання. Наявність факту реєстрації відповідачів в житловому будинку порушує право позивача у вільному користуванні своїм майном, крім цього, відповідачі не приймають участі в оплаті житлово-комунальних послуг та утриманні будинку. Тому ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В грудні 2021 року ОСОБА_2 пред`явив зустрічний позов, який обґрунтував тим, що понад 20 років разом з сім`єю: дружиною та двома дітьми проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності його матері ОСОБА_1 . ОСОБА_2 систематично допомагав в утриманні будинку, сплачував комунальні послуги та надавав позивачу кошти для сплати комунальних послуг, вчиняв необхідні дії для утримання будинку в належному стані. На ґрунті зловживання алкогольними напоями позивач вигнала ОСОБА_2 разом з сім`єю з вказаного будинку та вчиняє перешкоди в користуванні ним шляхом заміни замків. Тому ОСОБА_2 просив суд зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом вселення його до вказаного будинку (а.с.116-121).

2. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2010 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.25-26).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, зустрічний позов ОСОБА_2 прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 (а.с.145-146).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про виклик та допит свідків: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також клопотання представника відповідача ОСОБА_9 про виклик та допит свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.145-146).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено службу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.190-191).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.216).

3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явлених позовів.

Позивач надала до суду заяву, якою підтримала первісний позов та наполягала на його задоволенні. Розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Крім цього, вказала, що заперечує проти зустрічного позову.

ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що протягом 20 років він разом з сім`єю: ОСОБА_5 , дружиною, та двома дітьми: сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач протягом усього часу спільного проживання регулярно зловживає спиртними напоями у зв`язку з чим між ними виникали конфлікти, під час яких позивач погрожувала виселенням з будинку. В подальшому позивач вигнала відповідачів з будинку та змінила усі замки. У такий спосіб позивач чинить перешкоди та позбавляє можливості користуватись житлом. Тому ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні пред`явленого позову (а.с.40-47).

Представник позивача ОСОБА_6 не погодившись з відзивом на позовну заяву надав відповідь на відзив. За змістом якої зазначив, що дружина відповідача ОСОБА_5 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який вона набула у власність 12 червня 2018 року. Починаючи з 2018 року ОСОБА_2 разом з дружиною та дітьми постійно проживають в цьому будинку. Зважаючи на те, що відповідачі мають інше постійне місце проживання та тривалий час не проживають за місцем реєстрації, тому представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.75-80).

Представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області Осецька Н.О. надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд цивільної справи за її відсутності (а.с.218).

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 24 вересня 1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Любарецької сільської ради народних депутатів Бориспільського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №120 (а.с.13-14) та копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №135355239 від 23 серпня 2018 року (а.с.10-12).

Згідно довідок, отриманих на запит суду, від реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області (а.с.22-24) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані як за місцем проживання у вказаному житловому будинку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що за час проживання ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 він покращив стан будинку, провів газ за власні кошти, замінив вікна, поставив новий паркан, пробив свердловину на воду. Проте, коли ОСОБА_2 виселявся з вказаного будинку він забрав з собою насос, який качає воду зі свердловини. ОСОБА_2 прожив в будинку приблизно 20 років. Приблизно у 2018 році ОСОБА_1 сказала, що якщо щось не влаштовує, то можете їхати на проживання до м. Києва.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що за час проживання в будинку АДРЕСА_1 вони вели спільне господарство з позивачем, надавали їй допомогу. Після погроз з боку рідних братів ОСОБА_2 свідок разом з сім`єю виїхали з вказаного будинку. ОСОБА_1 вигнала свідка з сім`єю з будинку в серпні 2018 року. ОСОБА_1 в цей час не було вдома, але телефонував молодший брат чоловіка та погрожував, інші брати та сестри також погрожували та вимагали виселення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що знайома з сім`єю ОСОБА_13 з 2001 року, це була дружня сім`я. Свідку не відомо у зв`язку з цим між ними погіршились відносини, адже вона не була очевидцем сварок між ними. Свідку відомо про те, що позивач мала намір виписати відповідачів з будинку, для оформлення субсидії.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що познайомилась з ОСОБА_2 в 2001 році. Він мав намір будувати власний будинок, але члени його сім`ї відмовили. Вказавши на те, що він буде доглядати за матір`ю та йому залишиться будинок. В подальшому у них стався скандал та ОСОБА_2 з сім`єю почали виганяти з будинку. Виганяла їх позивач, проте свідок особисто не була при цьому присутньою.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач показала, що вона прагне виключно того, щоб відповідачі знялись з місця реєстрації у будинку АДРЕСА_1 , та зареєструвались за місцем проживання у власному будинку. Позивач вказала на те, що вона не виганяла відповідача з сім`єю, вони виїхали з будинку за власним бажанням.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_2 придбав будинок та у зв`язку з цим в 2018 році виїхав з житлового будинку, який належить позивачу, забравши всі свої речі. Будь-яких перешкод в користуванні будинком ОСОБА_2 ніхто не вчиняв. З весни 2018 року ОСОБА_2 підшукував будинок для своєї сім`ї, тому що хотів проживати окремо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що їй не відомо що трапилось між сторонами по справі, але ОСОБА_2 разом з сім`єю виселився з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач мала намір отримати субсидію у зв`язку з цим їй потрібно було офіційно виселити відповідачів. В той час як відповідачі виселялись з будинку позивача не було вдома. Про будь-які перешкоди, які позивач чинила відповідачам в користуванні будинком свідку нічого не відомо.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються гл.6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (кватирах) приватного житлового фонду» ЖК України та гл.32 «Право користування чужим майном» розділу ІІ «Речові права на чуже майно» книги третьої «Паво власності та інші речові права» ЦК України.

5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.

5.1. норми матеріального права щодо вимоги про вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком.

У відповідності до змісту ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

За змістом ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

У відповідності до ст.11 СК України кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.18 СК України держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

У відповідності до ч.1 ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування чужим майном.

5.2. норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положення ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

За змістом акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 11 серпня 2021 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Сафоновим О.Є. (а.с.15), вбачається, що станом на дату проведення обстеження ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , сама. Ніхто з зареєстрованих осіб за вказаною адресою фактично не проживає.

Крім цього, згідно з актом обстеження житлово-побутових умов громадянки ОСОБА_1 від 14 вересня 2022 року, складеного комісією служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с.221) ОСОБА_1 фактично проживає одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.101-102) ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_2 , є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .

Вказаний житловий будинок був набутий у власність ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 12 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, реєстровий номер 736.

Зазначене у повній мірі узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які підтвердили, що з 2018 року відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З доводів ОСОБА_2 його відсутність у жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 обумовлена поважними причинами, які полягають у створенні перешкод позивачем у користуванні будинком, зокрема шляхом заміни усіх замків.

Всупереч, вимогам ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач створювала будь-які перешкоди для доступу ОСОБА_2 , а також його дітей ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_3 до спірного жилого приміщення, зокрема шляхом заміни замків до вхідних дверей.

Так, судом критично сприймається пояснення ОСОБА_2 , відібрані 08 грудня 2021 року, інспектором Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Седюк В.С. (а.с.55) та протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 грудня 2021 року (а.с.56) стосовно того, що ОСОБА_2 виявив, що замки до подвір`я замінені на нові та у зв`язку з цим він не може потрапити на подвір`я будинку.

Зважаючи на те, що вказані обставини мали місце вже після відкриття провадження в даній цивільній справі. Крім цього, за змістом показань свідків, починаючи з 2018 року відповідач з сім`єю не проживають у спірному будинку. Тому заміна вхідного замка до подвір`я у 2021 році не може свідчити про створення позивачем перешкод у користуванні будинком.

Таким чином, ОСОБА_2 за власним бажанням, без поважних причин не проживає в спірному будинку понад три роки, будь-яких спроб для вселення до вказаного житлового приміщення не робив, спірним житлом не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, зокрема не сплачує житлово-комунальні послуги.

Зокрема, копія квитанції від 27 листопада 2020 року про оплату вартості послуг з розподілу природного газу та газопостачання, не є належним доказом у розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України. Оскільки, за змістом цієї квитанції платником є Долгова, а не ОСОБА_2 . Крім цього, вказана квитанція не свідчить про систематичність участі відповідача в утриманні нерухомого майна.

Аналізуючи вищевказані обставини суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що ОСОБА_2 та його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , починаючи з 2018 року не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_3 втратили право на користування спірним житловим приміщенням.

До вказаного висновку суд приходить враховуючи те, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнула 14-річного віку та вправі самостійно обирати місце свого проживання. В спірному житловому приміщенні вона не проживає, натомість постійно проживає разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на це, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та пред`явлений ОСОБА_1 позов слід задовольнити.

Встановлено, що в ході розгляду цивільної справи, ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами, що позивач дійсно створює перешкоди йому та його сім`ї у користуванні житловим будинком та у такий спосіб порушується їхнє право на користування жилим будинком.

Тому судом не встановлено правових підстав для задоволення зустрічного позову про вселення ОСОБА_2 до житлового будинку, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні цим житловим будинком.

АДРЕСА_3 . Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції від 23 жовтня 2021 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 454 гривень з кожного.

Крім цього, ОСОБА_2 також сплатив судовий збір за пред`явлення зустрічного позову у розмірі 908 гривень, згідно з квитанцією від 13 грудня 2021 року (а.с.115). Проте, враховуючи, що у задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених ним судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.71, ст.72 ЖК УкраїнськоїРСР, ч.4 ст.29 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 454 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 454 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , неповнолітня ОСОБА_4 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_5 , служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 03 березня 2023 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський