ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Гапонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого по цивільній справі №381/2423/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, -

в с т а н о в и в :

07.09.2022 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого по цивільній справі №381/2423/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що до ДСА України 11.08.2022 року надійшов виконавчий лист, виданий 20.07.2022 року у справі №381/2423/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 1 681,00 грн. судового збору. Стягувачем є заявник. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 16.05.2022 року, у той час, коли його видано 20.07.2022 року, тобто після закінчення цього строку, що, на думку заявника, є поважною причиною для його поновлення.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся належним чином, в поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Від боржника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в заяві просив відмовити в задоволені заяви.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітніх синів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16 вересня 2020 року і до припинення навчання у Київському коледжі транспортної інфраструктури, а саме до 01 липня 2021 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року скасовано, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року залишено в силі. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1 681,60 грн.

20 липня 2022 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 1 681,60 грн.

Як вбачається із вказаного виконавчого листа, стягувачем є Державна судова адміністрація України, астрок пред`явлення виконавчого документа до виконання до 16.05.2022 року.

Наведені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для поновлення цього строку.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду ( рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р. п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 р., п.37).

За таких обставин, дана заява підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 433 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого по цивільній справі №381/2423/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, задовольнити.

Поновити Державній судовій адміністрації України строк для пред`явлення до виконання в органах виконавчої служби виконавчого листа, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області на виконання постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 1 681,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Ухвалу суду виготовлено 25.01.2023 року.