Ухвала

20 березня 2023 року

м. Київ

справа № 161/14361/21

провадження № 61-1268ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 .

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме, на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

23 січня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у вказаній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. ОСОБА_1 слід було надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також подати до суду касаційної інстанції інформацію про ціну зустрічного позову, надати докази на підтвердження цієї обставини, самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його належними доказами, та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні зустрічної позовної заяви з урахуванням вартості майна, право власності на яке просила визнати за нею позивач за зустрічним позовом.

Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2023 року ці недоліки було усунуто, зокрема надано нову редакціюкасаційноїскарги, в якій визначено підстави касаційного оскарження судових рішень.

Крім того, ОСОБА_1 на підтвердження вартості спірного об'єкта нерухомості долучила до нової редакції касаційної скарги копію висновку про вартість об'єкта оцінки від 27 травня 2021 року, згідно з яким ринкова вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 64 676, 00 грн. З огляду на викладене, заявником було сплачено судовий збір у загальному розмірі 3 969, 60 грн.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684, 00 грн.

Предметом спору в справі № 161/14361/21 є нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 .

Таким чином, ціна позову в цій справі становить 64 676, 00 грн (ринкова вартість спірного житлового будинку), що станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684, 00 грн х 250 = 671 000, 00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко