Єдиний унікальний номер 341/407/23
Номер провадження 2/341/206/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «МІГС», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Галицький відділ ДВС в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління юстиції про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту,

встановив:

28.02.2023 позивач, в інтересах якого діє представник за довіреністю, адвокат Думич О. І., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить:

-визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна, зокрема, реммайстерня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 857,3 м 2, та зняття арешту, накладений на нерухоме майно з наступними реквізитами: дата державної реєстрації 07.02.2022, державний реєстратор Зельманович М. П., Галицький районний відділ ДВС в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), підстава для державної реєстрації: постанова, арешт майна боржника, серія та номер: 48134995, виданий 07.08.2019, видавник: старший державний виконавець Галицького відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ);

-витребувати з Галицького відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену копію постанови про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до положень ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно вимогам ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правова позиція Верховного Суду України, абзац 1 пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 зводиться до того, що позовна заява повинна відповідати вимогам ЦПК. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до змісту прохальної частини позову представником позивача заявлено дві вимоги, зокрема майнового та немайнового характеру, а отже сплачується за дві позовні вимоги. Однак, як вбачається із змісту позовноі заяви, позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу майнового характеру. Вимога щодо зняття арешту з нерухомого майна не сплачена, розмір якої за вимогами законодавства становить 1073,60 гривень.

Окрім того, відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 03.06.2016 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», у резолютивній частині рішення у цій категорії справ суду необхідно зазначити конкретне майно, з якого знімається арешт, його вартість, на користь кого знято арешт і за ким визнається право власності чи кому це майно передається у володіння.

Тобто, окремим пунктом необхідно зазначити конкретне майно, з якого необхідно зняти арешт (вид, вартість (якщо відомо), докази, які підтверджують право власності на таке нерухоме майно.

Крім цього, у тексті позовної заяви позивач посилається на рішення Галицького районного суду від 09.09.2014 та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.07.2022, копії яких до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до пункту частини 1 статті 185 Цивільного кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно частині 2 статті 185 Цивільного кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При винесенні ухвали також ураховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізує п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судового процесу, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допускає судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001.

У тих рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з вказаним, залишення позовної заяви без руху, відповідно до ч. 1 ст. 1 ст. 185 ЦПК України , не є порушенням права на справедливий судовий розгляд та не може бути визнано обмеженням права на доступ до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «МІГС», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Галицький відділ ДВС в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління юстиції, про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА