"12" травня 2023 р. Справа № 363/2487/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Поліщук С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника позивача адвоката Гудзери Тараса Сергійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Гудзери Т.С. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010» про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 878 107,54 грн. як відшкодування заподіяної майнової шкоди, 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього 898 107,54 грн. (Вісімсот дев`яносто вісім тисяч сто сім грн. 54 коп.).

Разом з позовною заявою від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер: :01:001:0005, та на нежитлове приміщення (виробничий будинок) загальною площею 1922,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010». Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2022 року відповідачу на праві власності належить земельна ділянка площею 1,0 га. кадастровий номер: :01:001:0005, а також нежитлове приміщення (виробничий будинок) загальною площею 1922,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. Оскільки предметом спору є відшкодування шкоди у сумі 898 107,54 грн., накладення арешту на грошові кошти відповідача у такому розмірі здатне суттєво погіршити його майновий стан, у той час як накладення арешту на об`єкт нерухомого майна мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. Отже, накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. З метою гарантування виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову, та для того, щоб право позивача на справедливий суд у цій справі не було ілюзорним, на вказане вище нерухоме майно відповідача має бути накладений арешт.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов окрім іншого забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер: :01:001:0005, та на нежитлове приміщення (виробничий будинок) загальною площею 1922,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать відповідачу.

Суд зазначає, що відсутність реакції відповідача на направлену на його адресу представником позивача претензію, сама по собі не свідчить існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Однак представником позивача не зазначено та не підтверджено належними доказами вартість майна, на яке він просить накласти арешт, що перешкоджає дійти висновку щодо співмірності заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач із заявленими ним позовними вимогами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи підстави та предмет позову, а також не доведення представником позивача співмірності заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач із заявленими ним позовними вимогами, та, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження його доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Гудзери Тараса Сергійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрітайм-2010» про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна