Справа № 357/8857/22
Провадження № 2/357/230/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Хоменко О. Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання,-

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2022 року ОСОБА_1 . звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів (аліментів) на утримання дитини та коштів на особисте утримання.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що наразі перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстровано 03.09.2021 та від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак через постійні сварки та непорозуміння, в тому числі скоєння домашнього насильства зі сторони відповідача вона вимушена проживати окремо від чоловіка за місцем своєї реєстрації. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів Крім того, позивач є особою з інвалідністю та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому працювати на даний час не має змоги, оскільки має дбати про сина, тому також потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти по 1/4 частині із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подачі позову до суду та до її повноліття та стягнути із відповідача на особисте утримання ОСОБА_1 1/6 частку доходу відповідача щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трьох річного віку.

Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 05 грудня 2022 року об 11:30 год.

23 листопада 2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив суд закрити провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відзив обґрунтовано тим, що дійсно він та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З травня 2022 року він та його дружина проживають окремо, однак він жодного домашнього насильства не вчиняв, а причиною їх окремого проживання є його небажання проживати разом з матір`ю позивачки, оскільки та постійно вчиняла відносно нього та його дружини психологічне насильство. Крім того, відповідач вказує, що твердження ОСОБА_1 про те, що він добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина не відповідає дійсності, оскільки він є інвалідом другої групи, отримує пенсію 2 027,00 грн. та кожного разу коли він отримує пенсію цього ж дня, починаючи з травня 2022 року, він перераховує на рахунок дружини 2000 грн. Тому відповідач вважає, що в справі відсутній предмет спору, а позов заявлений щоб його принизити, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі.

05 грудня 2022 року справа була знята з розгляду, у зв`язку перебуванням судді на навчанні та відкладена на 09 січня 2023 року об 10:00 год.

05 грудня 2022 року від позивача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява, в якій позивач просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання призначене на 09 січня 2023 року сторони не з`явилися.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи, призначеної на 09 січня 2023 року повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу без присутності позивача у зв`язку з надходженням заяви про розгляд справи без її участі та за можливе розглядати справу без відповідача у зв`язку з тим, що останній належний чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи із підтвердженням причин його поважності, станом на день та час розгляду справи, до суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 03.09.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.6). За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Згідно довідки, виданої Фурсівською сільською радою Білоцерківського району Київської області № 410/02-35 від 08.08.2022 малолітній ОСОБА_3 18.01.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 і знаходиться на її утриманні (а.с.8).

Відповідно до довідки КИО-І № 187054 ОСОБА_5 є особою з інвалідністю другої групи довічно та непрацездатною (а.с.9).

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 , починаючи з травня 2022 року, він щомісячно перераховує грошові кошти на рахунок ОСОБА_1 в сумі 2 000,00 грн. (а.с.27-32).

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК КИО-І № 285337 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи довічно (а.с.25).

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Посилання відповідача на відсутність предмету спору та необхідність закриття провадження у справі не підтверджено матеріалами справи.

Згідно Постанови Верховного суду від 20.09.2021 в справі № 638/3792/20 підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності предмета спору виходячи з наступного:

Відповідач у своєму відзиві вказує на те, що він щомісячно пересилає кошти позивачу в сумі 2 000,00 грн., однак не надає суду докази, що вказані кошти він перераховує саме в рахунок сплати аліментів на утримання дитини. Крім того, згідно поданої відповідачем виписки із банківського рахунку (а.с.27-32), грошові кошти останній почав перераховувати на адресу позивача з травня 2022 року до листопада 2022 року. В липні 2022 року будь-які грошові кошти відповідачем для позивача не перераховано. Даних щодо перерахування грошових коштів відповідачем після листопада 2022 року матеріали справи не містять. Відповідачем не спростовано твердження позивача, викладене у позовній заяві (а.с.2), щодо того, що позивач щомісячно благає його про надання матеріальної допомоги.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачам не доведено відсутність предмета спору, зокрема, те, що між сторонами не залишилось неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51/04, постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 201/2707/21.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з частиною другою статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої доньки до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, оскільки єдиний її дохід це допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, яка виплачується управлінням соціального захисту населення, а відповідач в добровільному порядку її не утримує та не надав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтвердження заперечень проти позову та спростування доводів позивача.

Враховуючи визнання позову відповідачем та встановленні судом обставини справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання щомісячно в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років підлягають задоволенню.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави.

Згідно п.8. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю другої групи.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивач та відповідач звільнені від сплати судових витрат судовий збір компенсуються за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання - задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кошти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28 вересня 2022 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу про стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 . Місце проживання: АДРЕСА_3 . Місце реєстрації: АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко