Справа № 211/4853/21
Провадження № 2/211/249/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позичав ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини, який в послідуючому уточнила.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 12.12.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільна донька проживала разом з нею та перебувала на її утриманні, однак 20.08.2021 року відповідач дізнавшись, що позивачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом прав спільної сумісної власності подружжя, про стягнення аліментів на дитину, без її відома та згоди забрав доньку з будинку та відмовляється її повертати.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 учениці 6-Б класу Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, батьки приділяють належну увагу вихованню доньки, мати ОСОБА_1 відвідувала батьківські збори, здійснювала періодичний контроль під час дистанційного навчання в телефонному режимі. З батьком ОСОБА_2 , знайомство відбулося в серпні 2021 року.

Згідно з характеристикою ОСОБА_3 учениці 3 класу художнього відділу Комунальний заклад спеціалізованої мистецької освіти "Музична школа №11" Криворізької міської ради Дніпропетровської області, творчому росту дитини завжди сприяла мати ОСОБА_1 (супроводжувала дитину на виставки, брала участь в житті художнього відділу, де навчалась донька, відвідувала батьківські збори). Батька ОСОБА_3 жодного разу в стінах школи не було, класний керівник з ним не знайома.

Відповідач в свою чергу до 20.08.2021 року взагалі не цікавився життям та вихованням доньки, постійно пізно повертався додому, паркував машину у гаражі, де зловживав спиртними напоями.

Отже, її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків більш відповідальне, вона має самостійний дохід, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, не чинить аморальну поведінку, яка може зашкодити розвиткові дитини, тобто, відсутні будь-які виключні обставини, які б викликали необхідність розлучення малолітньої дитини з її матір`ю та необхідність її проживання з батьком, оскільки позивач весь час з моменту народження дитини належно виконувала батьківські обов`язки, займалась її вихованням, навчанням, матеріальним утриманням, турбувалась про її розвиток та здоров`я. У зв`язку з чим просила визначити місце проживання дитини разом з нею.

Крім того, дитина навчається у школі, дитина росте, щодня потреби дитини збільшуються, річні витрати на утримання дитини щодо забезпечення належним харчуванням, навчанням, шкільними приладами, одягом, розвагами, відпочинком та оздоровленням тощо, складають приблизно 300000 грн, тобто, виходячи з середньомісячних витрат на доньку, у разі задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 15000 грн. шомісячно, що буде належним розміром аліментів для забезпечення 1/2 частини потреб дитини.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

20.09.2021 року відповідач ОСОБА_2 до суду надав відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки позивач зловживає спиртними напоями, донька проживає разом з ним, так як попросила сама забрати її від матері. У зв`язку з чим, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

20.09.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Металургійної районної в місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Ухвалою суду від 19.11.2021 року зустрічний позов прийнятий та об`єднаний з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

Ухвалою суду від 12.01.2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Металургійної районної в місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком залишено без розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Максимов Р.І. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає.

12.01.2023 року ОСОБА_2 не з`явився надав заяву про відкладення розгляду справи, без будь-яких доказів, що свідчить про зловживання стороною своїм правом.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 12.12.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбу ( а.с. 10).

В період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька: ОСОБА_3 ( а.с. 11).

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 учениці 6-Б класу Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, батьки приділяють належну увагу вихованню доньки, мати ОСОБА_1 відвідувала батьківські збори, здійснювала періодичний контроль під час дистанційного навчання в телефонному режимі. З батьком ОСОБА_2 , знайомство відбулося в серпні 2021 року ( а.с. 94, а.с. 95).

Згідно з характеристикою ОСОБА_3 учениці 3 класу художнього відділу Комунальний заклад спеціалізованої мистецької освіти "Музична школа №11" Криворізької міської ради Дніпропетровської області, творчому росту дитини завжди сприяла мати ОСОБА_1 (супроводжувала дитину на виставки, брала участь в житті художнього відділу, де навчалась донька, відвідувала батьківські збори). Батька ОСОБА_3 жодного разу в стінах школи не було, класний керівник з ним не знайома.

Відповідно до довідки та характеристики ТОВ "ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН" з 01.09.2021 року ОСОБА_1 працює в зазначеному товаристві, у колективі користується повагою, у спілкуванні скромна і привітна, в скрутних ситуаціях завжди знаходить компромісне рішення ( а.с. 96,97).

Згідно з побутовою характеристикою вуличного комітету №18 Довгинцівського району міста Кривий Ріг, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 з 2011 року, зарекомендувала себе, як громадянин з активною життєвою позицією, яка поважає своїх сусідів, у побуті працелюбна, добре виховує свою доньку, в зловживанні алкоголю і наркотиків не помічена ( а.с. 98).

Відповідно до довідок з Комунального підприємства "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради за медичною допомогою до лікаря-нарколога не зверталась, на момент огляду лікарем-психіатром 08.10.2021 року даних про наявність психічного розладу не виявлено ( а.с. 99,100).

Згідно висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 02.11.2022 року про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Розглянувши ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про надання висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради щодо розв`язання спору з приводу визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надані матеріали, виконком районної в місті ради з`ясував. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2003 року. На цей час подружжя разом не проживає. Малолітня донька мешкає разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Домоволодіння належить ОСОБА_2 , батькові дитини. Будинок перебуває в стадії ремонту, однак за місцем проживання виділено місце для відпочинку та занять малолітньої доньки.

ОСОБА_1 працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН» на посаді фахівець у відділі Криворізька філія. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Батько дитини, ОСОБА_2 , фізична особа- підприємець, за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_2 до служби у справах дітей ніякої іншої інформації не надав, на комісію з питань захисту прав дитини не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідає

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в КЗШ № 94. За характеристикою школи батьки приділяють належну увагу вихованню доньки, на даний час батьки в рівній мірі цікавляться поведінкою, проблемами та успіхами доньки.

ОСОБА_3 виявила бажання проживати разом з матір`ю. ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене та рішення комісії з питань захисту прав дитини, в інтересах малолітньої, керуючись статтями 19, 161 Сімейного кодексу України, пунктом 72 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 ( а.с. .

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи вбачається між батьками конфлікт щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дитини та їх реалізації.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Батько дитини до відзиву не надав доказів, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю буде суперечити інтересам дитини. В той же час батько при розгляді питання на комісії з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування до служби не звертався, на телефонні звінки не відповідав.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до матері, вік дитини, а також те, що в даному випадку відповідач не надав доказів, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде суперечити інтересам дитини, суд приходить до висновку про та визначення місця проживання дитини на даний час разом з матір`ю.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 4 ст. 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доведення доводів позовних вимог (розміру аліментів) лежить саме на позивачці. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, таких як довідка про розмір заробітної плати з місця роботи, довідка про доходи, що видається органами Державної фіскальної служби України тощо.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Жодних доказів на підтвердження стану здоров`я дітей та батька суду не надані.

Позивачем в ході судового розгляду жодним чином не доведено, що позивач, будучи матір`ю неповнолітньої дитини та маючи відповідно до вимог ст. 141 СК України рівний з батьком обов`язок утримувати дитину, не має можливості приймати участь у витратах на неповнолітньої дитини. Суду не надано жодних доказів на підтвердження відсутності у позивача доходу, відомості щодо наявності на її утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, або ж інших обставин, які б виключали можливість позивача приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, в матеріалах справи також відсутні.

Також позивачем жодним чином не обґрунтована та не доведена необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 15000 гривень, не надано жодних відомостей щодо несення витрат на утримання дитини, розмір яких відповідав би можливості покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Позивачем не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 15000,00 гривень може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача.

Отже, враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 02.08.2021 року до досягнення повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі положень ст.. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісяця, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , починаючи стягнення з 02.08.2021 року.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 січня 2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат