Ухвала

07 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 522/4334/20

провадження № 61-982ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

вирішуючи питання про самовідвід суддів Верховного СудуХопти С. Ф. та Синельникова Є. В. від участі у розгляді справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду

від 15 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (далі - КП «МПРС») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ КП «МПРС» від 17 лютого

2020 року за № 108-к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади заступника директора з операційної діяльності КП «МПРС».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з операційної діяльності КП «МПРС».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення

ОСОБА_1 на посаді заступника директора з операційної діяльності

КП «МПРС».

Стягнуто з КП «МПРС» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 лютого до 07 серпня 2020 року включно у розмірі 410 260,18 грн, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року апеляційну скаргу КП «МПРС» задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2020 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року апеляційну скаргу КП «МПРС» задоволено.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2020 року - скасовано.

Прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до

КП «МПРС» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Компенсовано судові витрати (сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 8 676,30 грн) КП «МПРС» за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

У січні 2023 року через систему «Електронний Суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, у якій вона просить скасувати постанову апеляційного суду й залишити в силі рішення суду першої інстанції, змінивши суму стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2023 року, справу призначено судді-доповідачеві Хопті С. Ф., судді, які входять до складу колегії: Синельников Є. В.,

Шипович В. В.

До відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у цій справі суддями Хоптою С. Ф. та Синельниковим Є. В. заявлено самовідвід із підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

На обґрунтування підстав для самовідводу посилаються на те, що названі судді приймали участь у цій справі та виклали свою позицію у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року (касаційне провадження

№ 61-75св21) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року. За наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заяви суддів Верховного Суду: Хопти С. Ф. та Синельникова Є. В. про самовідвід підлягають задоволенню з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява

№ 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зважаючи на наведене, також ураховуючи, що судді Хопта С. Ф. та Синельников Є. В., приймали участь у розгляді цієї справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду

від 18 листопада 2020 року та висловили у постанові від 24 листопада 2021 року свою правову позицію щодо застосування норм матеріального та процесуального права в цій частині, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 у цій справі № 522/4334/20 та забезпечення довіри учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяв про самовідвід суддів.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статтями 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Заяви про самовідвід суддів Верховного Суду Хопти С. Ф. та

Синельникова Є. В. задовольнити.

Відвести суддів Хопту С. Ф. та Синельникова Є. В від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року у цій справі.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року (провадження 61-982ск23) передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович