ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/5995/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1345/23Головуючий у 1-й інстанції Подус Г.С. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
06 лютого 2023 року м. Полтава
У порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 ЦПК України, висловлюю окрему думку й прошу її додати до постанови колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у справі №638/5995/16-ц (провадження №22-ц/814/1345/23).
Я не згодна з судовим рішенням колегії суддів апеляційного суду, з наступних підстав.
Предметом даної скарги є визнання протиправними дій державного виконавця та визнання недійсним звіту про оцінку рухомого майна у цивільній справі №638/5995/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
По справі вбачається, що з даною скаргою боржник ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова 02.12.2019 року особисто (т.1 а.с. 2).
Як вбачається із заяви, даної до справи (а.с. 196), представник ОСОБА_2 адвокат Прядко О.О. 19.11.2019 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження у повному обсязі, що підтверджується його підписом на заяві на ім`я начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
У скарзі до суду боржник ОСОБА_2 вказує, що про порушення своїх прав з підстав незаконності дій державного виконавця та невідповідності ринковій вартості автомобіля, викладеного у звіті суб`єкта оціночної діяльності, залученого державним виконавцем, він дізнався від свого представника 19.11.2019 року під час офіційного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (т.1 а.с. 7).
Згідно п.а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Зі змісту скарги вбачається, що вона не містить прохання поновити строк звернення до суду з даною скаргою.
Скасовуючи ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_2 , визнано недійсним звіт ФОП ОСОБА_3 про оцінку майна від 08.11.2019 року у виконавчому провадженні №56282248, та залишаючи скаргу ОСОБА_2 без розгляду на підставі п.а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України як подану з пропуском 10-ти денного строку, передбаченого для звернення до суду, апеляційний суд виходив з того, що останній день строку у відповідності до вимог ч. 5 ст. 124 ЦПК України триває до 24 години, але коли цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, то строк закінчується в момент закінчення цього часу, а враховуючи ст. 124,449 ЦПК України, строк для подачі цієї скарги закінчився 29.11.2019 року о 24-00 год. (робочий день п`ятниця), скарга подана ОСОБА_2 особисто до суду 02.12.2019 року, тобто після слину встановленого п.а) ч.1 ст. 449 ЦПК України десятиденного строку, у поданій скарзі не порушено питання про поновлення пропущеного строку для її подачі, тому вона має бути залишена без розгляду, і такий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі №920/149/18/.
Проте, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі №920/149/18/ вказано у п.п.44,45, 46, що ПАТ "Сумигаз" звернулося до суду із пропуском десятиденного строку, встановленого пунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України, про зміст якої скаржник не міг не бути обізнаним, адже ГПК України є основним нормативним актом, який регулює здійснення судочинства господарськими судами і відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом. Скаржник звернувся зі скаргою на рішення та дії державного виконавця 03 травня 2018 року, тобто майже через півроку після набрання чинності змінами до ГПК України, внесених Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що передбачають строк оскарження дій державних виконавців протягом 10 календарних днів. Таким чином, застосування відповідних процесуальних обмежень було передбачуваним для ПАТ "Сумигаз" і тому відповідає принципу юридичної визначеності. Скаржник як юридична особа, що багато років здійснює професійну господарську діяльність на ринку України з виробництва та постачання газу і має значний досвід участі у судових процесах (як свідчать дані з Єдиного державного реєстру судових рішень), міг передбачити наслідки несвоєчасного звернення з такою скаргою.
По даній справі вбачається, що боржник ОСОБА_2 дізнався про порушення його прав 19.11.2019 року (день п`ятниця), 02.12.2019 року він особисто подав до суду 02.12.2019 року скаргу на дії державного виконавця (день понеділок), тобто, цьому дню передували вихідні дні і особа могла помилятися щодо правильності вчинення ним цієї процесуальної дії, або мати інші непередбачувані причини.
Згідно ч.3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Вважаю, що незалежно від су`єктного складу учасників справи, характеру спірних правовідносин, суд не повинен проявляти занадту категоричність при оцінці обставин щодо пропуску строку звернення особи до суду зі скаргою у випадку, коли цей строк пропущено на 1 день.
У даній справі боржник ОСОБА_2 не звернувся суду зі скаргою 29.11.2019 року, а звернувся у перший робочий день після вихідних 02.12.2019 року, тому вважаю, що відсутні законні підстави для залишення скарги без розгляду, оскільки пропуск подачі скарги складає 1 день, є незначним, скарга дійсно не містить прохання поновити цей строк, але з огляду на викладене, суд може навести обгрунтовані мотиви, за яких цей строк можливо визнати таким, що є не пропущеним.
З вище зазначених підстав вважаю, що відсутні підстави для залишення скарги без розгляду.
Суддя Полтавського апеляційного суду А. І. Дорош