Провадження № 2-др/357/23/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
06 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Орєхова О. І. ,
за участю секретаря Сокур О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Олійник І.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -
23 лютого 2023 року судом отримано від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Олійник І.С. заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи тим, що 20 лютого 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою. Під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені позивачем при розгляді позовної заяви і які складаються із сплачених витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи. Тому, просила суд ухвалити додаткове рішення по даній справі та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати пов`язані із проведенням судової земельно-технічної експертизи в сумі 11 500 грн.
Частина 3 статті 270 ЦПК України передбачає, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликалися.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою були задоволені та встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,10 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0012, між співвласниками земельної ділянки, відповідно до варіанту А-1 (Додаток №1) висновку судового експерта Голубенко І.М. Незалежного інституту судових експертиз за результатами судової земельно-технічної експертизи № 9506 від 15 травня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень, оскільки позивач ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Зазначене судове рішення не набрало законної сили.

За змістом ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, як вже зазначалось, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду).

Так, до початку судових дебатів у судовому засіданні у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача було зроблено заяву про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат, про що зазначено у судовому рішенні від 20.02.2023 року.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана представником позивача у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, дійсно в межах розгляду даної цивільно справи, ухвалою суду від 04 лютого 2020 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 було призначено судову земельно-технічну експертизу.

На виконання ухвали суду від 04.02.2020 року, Незалежним інститутом судових експертиз було проведено судову земельно-технічну експертизи № 9506 від 15.05.2020 року.

На підтвердження понесення витрат пов`язаних з розглядом даної цивільної справи представником позивача надано до суду наступні документи: лист Незалежного інституту судових експертиз, в якому зазначалося, що ухвалою суду від 04.02.2020 року, оплату за проведення земельно-технічної експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 та пропонувалося останній провести оплату експертизи згідно рахунку-фактури № СФ-2702201 від 27.02.2020 року протягом п`яти днів; рахунок-фактуру № СФ-2702201 на оплату експертних послуг від 27.02.2020 року на суму 11 500 грн.; квитанцію № 28 від 10.03.2020 року про сплату ОСОБА_1 ТОВ Незалежний інститут судових експертиз 11 500 грн. за експертні послуги.

Спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Таким чином норма процесуального законодавства встановлює порядок проведення експертизи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Зазначена правова позиція міститься в постанові ВС від 16 грудня 2020 року у справі N 824/647/19-а, адміністративне провадження N К/9901/31359/20.

Згідно положень ч. 8 ст. 139 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами ( ч. 9 ст. 139 ЦПК України ).

Однак, такого клопотання від сторони відповідача до суду не надходило.

Отже саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Оскільки проти розміру витрат на оплату послуг експерта має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку та зменшити розмір таких витрат.

Зазначена правова позиція міститься в постанові ВС/КГС у справі № 911/4242/15 від 24.11.2020).

Аналогічної правової позиції дотримується і об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оскільки проведення експертизи було проведено на виконання ухвали суду в рамках розгляду вищезазначеної цивільної справи та позивачем дійсно понесені витрати, понесення яких документально підтверджується, суд приходить до висновку, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, враховуючи положення п. 2 ч. 3 ст. 131 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 133, 141, 246, 247, 263, 264, 270, 354 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Олійник І.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 11 500 ( одинадцять тисяч п`ятсот ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст додаткового рішення складено 06 березня 2023 року.

Додаткове рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов