ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/258/23 Справа № 176/562/22 Категорія 32 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.

при секретарі - Кравченко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоюОСОБА_1

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що з 20 лютого 2002 року по 15 червня 2017 року перебував у трудових відносинах з шахтою «Інгульська» Виробничого Структурного Підрозділу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» працюючи на посаді підземного гірничого з повним робочим днем.

Зазначає, що 15 червня 2017 року його звільнено з роботи за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

За час роботи на підприємстві отримав професійне захворювання, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 березня 2018 року, затвердженого начальником управління Держпраці у Кіровоградській області.

Вказує, що довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 28 березня 2018 року серії 12ААА №011500 йому первісно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в забезпеченні медикаментозним лікуванням, лікуванням в МТЗ, санлікуванням.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 28 березня 2018 року серії 12ААА №0621235 його встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в несприятливих умовах, фізичному навантаженні.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 12 березня 2019 року серії 12ААА №012005 йому визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу в забезпеченні медикаментами, лікуванням в медичному закладі та санаторно-курортному лікуванні.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 12 березня 2019 року серії 12ААБ №173461 йому встановлено третю групу інвалідності, протипоказана робота в несприятливих умовах, фізичному навантаженні.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10 березня 2021 року серії 12ААА №085410 йому визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, та санітарно-курортному лікуванні 1 раз на 3 роки.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10 березня 2021 року серії 12ААБ №574134 йому встановлена третя група інвалідності, протипоказана робота в несприятливих умовах, фізичному навантаженні.

Зазначає, що медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози його професійних захворювань, зазначається про скарги хворого на біль в шийному і п/кр від.хребта з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий, головний біль, запаморочення, втому, зниження слуху.

Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, йому спричинено моральну шкоду, яку просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 390 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання грошові кошти у розмірі 65 000 грн. з урахуванням податків з доходів фізичних осіб. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці ОСОБА_1 отримав професійне захворювання, внаслідок чого йому завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, та її розмір 65 000 грн., суд визначив з урахуванням фізичних та моральних страждань позивача, їх тривалості і тяжкості.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на його користь, просить стягнути її у розмірі 390 000 грн., оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , останній дійсно перебував у трудових відносинах з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»: з 20 лютого 2002 року по 15 червня 2017 року на шахті «Інгульська» Виробничого Структурного Підрозділу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» працюючи на посаді підземного гірничого з повним робочим днем.

15 червня 2017 року позивача звільнено з роботи за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи (а.с.9-10).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 березня 2018 року було встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий час роботи з шкідливими та важкими умовами праці на Інгульській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с.11-13)

Згідно з п.14 акту Форми П-4 ОСОБА_1 встановлений діагноз: «1.Радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня). 2. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група «А». Легенева недостатність першого ступеня.»

Відповідно до п.17 акту Форми П-4, причинами виникнення професійного захворювання позивача є: запиленість повітря робочої зони, у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній 2,0-2,2 мг/м3, максимальний 2,3 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +10,0 градусів С при нормі +17 +26 градусів С; рівень вологості та рухомості повітря 94% при нормі 60-95%, рухомість 0,47-0,78 м/с при нормі 0,3-2,0 м/с. Рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування в незручній та вимушеній робочій позі, кількість вимушених (більше 30 градусів) нахилів корпусу відносяться до ІІІ класу 1 ступеню важкості трудового процесу. За показниками напруженості праці вірогідний ризик для власного життя ІІІ клас 2 ступінь напруженості трудового процесу, та нерегулярна змінність роботи з роботою в нічну зміну ІІІ клас 1 ступінь напруженості трудового процесу. За показниками статичного навантаження ІІІ класу 1 ступінь трудового процесу.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №011500 від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% з 21 березня 2018 року по 30 березня 2019 року та встановлено третю групу інвалідності. Зазначено про потребу в медикаментозному лікуванні, лікуванні МТЗ, санлікуванні (а.с.14).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №621235 від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 21 березня 2018 року через професійне захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2019 року.

Протипоказана робота в несприятливих умовах, фізичне навантаження (а.с.15).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №012005 від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% та встановлено третю групу інвалідності. Зазначено про потребу в медикаментозному лікуванні, лікуванні МТЗ, санлікуванні (а.с.17).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №173461 від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності через професійне захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2021 року. Протипоказана робота в несприятливих умовах, фізичне навантаження (а.с.16).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №085410 від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% та встановлено третю групу інвалідності. Зазначено про потребу в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, сан лікуванні 1 раз на 3 роки (а.с.18).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №574134 від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 10 березня 2021 року через професійне захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2023 року. Протипоказана робота в несприятливих умовах, фізичне навантаження (а.с.19).

Зі змісту медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я ДУ «Український Науково-Дослідний Інститут Промислової Медицини» №256 від 15 лютого 2018 року вбачається, що позивач має діагнози: Радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група «А». Легенева недостатність першого ступеня (а.с.20-21).

Відповідно до виписки-епікризу №18/87 із медичної картки амбулаторного хворого від 15 лютого 2018 року захворювання ОСОБА_1 визначені як професійні (а.с.22-23).

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обгрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. Позивач та його сім`я переживають та страждають з приводу його стану здоров`я, постійних болів в спині, обмежень у працездатності та обмежень у чоловічій роботі вдома, неможливістю позивача достатнім рівнем забезпечувати родину, так як він був звільнений з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану свого здоров`я. Через серйозні проблеми зі здоров`ям позивач не може проводити достатньо часу із родиною, займаючись разом якимось активним відпочинком, спортом та туризмом, адже фізичний стан, фінансовий стан та постійні перебування в лікарні не дозволяють цього реалізувати. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є значними та незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до положень ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Положеннями ст. 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У п. 13 зазначеної постанови судам роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до статті 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Таким чином, встановивши факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку з втратою ним професійної працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, та вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено, що завдає йому фізичного болю та душевних страждань, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 237-1 КЗпП України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди з визначеною судом сумою до відшкодування, однак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Під час розгляду апеляційної скарги, відповідачем долучено до матеріалів справи договір №18/188 про відшкодування моральної шкоди від 06 березня 2018 року, за умовами якого сторони дійшли згоди про те, що підприємство сплачує одноразову грошову виплату ОСОБА_1 у розмірі 5800,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманого ним професійного захворювання. Колегія суддів критично ставиться до зазначеного договору та не бере його до уваги з огляду на те, що такий договір містить в собі посилання на документи, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 березня 2018, який був створений пізніше дати укладення самого договору.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова