Справа № 336/1090/23
Провадження № 2-о/336/111/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Савеленко О.А.,

за участю секретаря судового засідання Брагіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення факту смерті, у якій він просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Керч, АР Крим.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його колишня дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., в АРК Крим, на тимчасово окупованій території України. Зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 він не може, оскільки документи про смерть ОСОБА_2 видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. 24.01.2022 Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) у реєстрації смерті ОСОБА_2 йому відмовлено. Від шлюбу з ОСОБА_2 заявник має спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 . Тому заявник звертається до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини. Факт встановлення смерті ОСОБА_2 має значення для подальшого оформлення необхідних документів для неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 06.02.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку окремого провадження, з повідомленням учасників справи.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив у заяві про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв, заперечень та клопотань до суду не подав.

Внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як врегульовано п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України, зокрема № 341 від 17.05.2022 - від 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документами, копії яких додані до заяви, підтверджено факт, що заявник є заінтересованою особою, звернувся до суду із вказаною заявою в інтересах неповнолітньої доньки, та встановлення факту смерті особи впливає на права його неповнолітньої доньки.

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 0814/2-2216/2011 від 06.06.2011 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане повторно.

Згідно з свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Запоріжжя, про що свідчить копія паспорта громадянина України на її ім`я.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2022 у справі № 336/5507/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення місця проживання дитини, визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою ОСББ «Кристал-9» ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним зареєстровані та мешкають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 донька, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мати.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 перебуває під наглядом сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», про що свідчить декларація № 0001-НН08-7ЕАО.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Керч Республіка Крим, актовий запис № 7, про що зазначено у свідоцтві про смерть НОМЕР_1 , виданому 13.01.2023 Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Згідно з медичним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.01.223 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в стаціонарі в м. Керч.

Причиною смерті ОСОБА_2 є набряк головного мозку травматичний S061, перелом склепіння черепу S02.0, травма, викликана тупим предметом з невизначеними мотивами у неуточненому місці Y29.9, про що зазначено у довідці про смерть № С-00137, виданій 13.01.2023 Керченським міським відділом записів актів цивільного стану.

До матеріалів справи додано фотознімок з місця поховання ОСОБА_2 .

Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За таких обставин, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 13.01.2023 Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, довідка про смерть, видана 13.01.2023 Керченським міським відділом записів актів цивільного стану та медичне свідоцтво про смерть є недійсним на території України.

Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

ОСОБА_2 померла в м. Керч АР Крим в той час, коли ця територія є тимчасово окупованою.

Відповідно до копій вказаного вище свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті та медичного свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Керч АР Крим.

Суд приймає, як доказ смерті копію довідки про причину смерті від 13.01.223, медичне свідоцтво про смерть та копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.01.2023 Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі «намібійські винятки» в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих установою, що знаходиться на окупованій території, як доказів, оскільки суд виходить з того, що можливості збору доказів смерті на окупованій території можуть бути істотно обмеженими.

Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, наявні підстави для задоволення заяви, а саме - встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 в м. Керч АР Крим.

Виходячи з викладеного, оцінивши докази з врахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності з огляду на міжнародну практику, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Як передбачено ч.5 ст. 317 ЦПК України копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 76-80, 95, 223, 247, 258-259, 263-265, 272-273, 293, 315, 317-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки м. Запоріжжя, визнавши датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцем смерті - м. Керч, Автономна Республіка Крим, Україна.

У відповідності до ст.430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко