Справа № 352/13/23
Провадження № 2/352/199/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 24 червня 2011 року виконавчим комітетом Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №4;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 3500 грн та 992,40 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 червня 2011 року виконавчим комітетом Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис № 4. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 . Від сумісного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось. Тривалий час кожен з подружжя живе своїми інтересами та проживає окремо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить його розірвати. Позивачка зазначає, що неповнолітній син - ОСОБА_6 проживає з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та перебуває на повному її утриманні. Матеріальне становище позивачки не дає можливості повноцінно утримувати сина, оскільки належне харчування, придбання одягу, лікування, канцелярії для навчання тощо тягне за собою немалі витрати. Також син відвідує секції та розвиваючі гуртки, зокрема заняття в басейні: сімейний клуб « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вартість відвідування якого складає 3120 грн щомісяця. Зазначає, що відповідач працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти, що дасть змогу забезпечити рівність батьків при несенні обов`язку щодо матеріального утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_7 не з`явилися, але від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Щодо стягнення аліментів, не заперечував, але просив стягнути аліменти в меншому розмірі в сумі 2500 грн на місяць., оскільки на теперішній час не має роботи. Окрім того, вважає завищеними суму витрат на правову допомогу, тому просив такі витрати також зменшити.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виконавчим комітетом Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 24 червня 2011 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис № 4. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 (а.с.6).

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 28 листопада 2012 року, актовий запис №41 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його батьком записаний ОСОБА_2 , що стверджує факт обов`язку відповідача як батька дитини, надавати кошти для її утримання.

Відповідно до довідки №1058 від 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_3 , бабою ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_9 , родичем ОСОБА_10 (а.с. 14).

ОСОБА_3 відвідує сімейний клуб з плавання, вартістю 3120 грн на місяць (а.с. 15,16).

Відповідач ОСОБА_2 працював в ТОВ «Прикарпацький ІКЦ» та займав посаду інженера-землевпорядника, у період з серпня 2022 року по січень 2023 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" визначено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року в розмірі 2833 гривень.

За змістом положень ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що відповідач за своїм станом здоров`я неспроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно визначеному судом розмірі з об`єктивних причин, а саме не надано доказів щодо витрат на його лікування, щодо неможливості працевлаштування чи обмеження у пошуку роботи чи виконанні певних видів робіт, враховуючи стан здоров`я, щодо звернення до відповідного державного органу з метою пошуку роботи.

Крім того, відповідач не є особою з інвалідністю і не має обмеження у виконанні окремої роботи. Доказів про перебування інших осіб на його утриманні немає.

Безумовно, виходячи із рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, вони в однаковій мірі несуть тягар утримання дитини. Законом гарантований мінімальний рівень аліментів одного з батьків на рівні, не нижчому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак цей розмір застосовується в тих окремих випадках, коли існують об`єктивні обставини, які свідчать про неможливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Такі об`єктивні обставини мають бути підтверджені певними доказами про стан здоров`я відповідача і витрати на лікування, про неможливість працевлаштування і обмеження щодо виконання певних видів робіт, про наявність інших утриманців і витрати на їх утримання тощо.

У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однак таке забезпечення є мінімальною гарантією утримання дитини, застосування якої можливе за певних об`єктивних обставин, підтверджених відповідними доказами і інтереси дитини і її право на достатній рівень матерального забезпечення не можуть бути обмежені рівнем цієї мінімальної гарантії, а аліменти можуть бути стягнені з одного із батьків і в більшому розмірі, зокрема і наближеному до розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, колегія суддів з урахуванням встановлених обставин по справі, вартості товарів та послуг на день вирішення спору, висновків про матеріальне становище відповідача та дитини, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, суд доходить до висновку про достатність аліментів на дитину за рахунок відповідача в розмірі 2700 грн, оскільки в цілому з урахуванням такого розміру аліментів з відповідача для дитини забезпечуватиметься щомісячний дохід в розмірі, наближеному до прожиткового мінімуму на дитину і такий розмір аліментів не може бути надто обтяжливим для відповідача.

В той же час відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стосовно розподілу судових витрат.

При звернення до суду позивачем за позовні вимогу про розірвання шлюбу, був сплачений судовий збір в сумі 992, 40 грн. (а.с. 5)

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті: 50 відсотків судового збору в сумі 496,20 грн за звернення позивача до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а інші 50 відсотків судового збору в сумі 496,20 грн. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Згідно з положеннями 6 ст.141 ЦПК України в зв`язку з частковим задоволенням позову про стягнення аліментів з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач у сумі 992,40 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 19 грудня 2022 року, рахунок на оплату від 28 грудня 2022 року, виписку з рахунку на суму 3500 грн., оредер і свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Гедзика В.М. (а.с. 17-22).

Згідно з положеннями частин 2 та 3 ст.141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язан із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи, що дана справа відноситься до категорії тих, які можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, значення її для сторін по справі, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу частково не відповідає вимогам розумності та співмірності з предметом спору, а також стороною позивача не доведено, що вказані витрати були неминучими в даній справі.

Крім того, суд враховує, що адвокат Гедзик В. не брав участі в жодному із судових засідань, оскільки дана справа розглядалася по суті без участі сторін та їх представників. При визначенні розміру таких витрат суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково. Тому загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають присудженню з відповідача на користь позивача, суд визначає в розмірі 1750 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.3, 55, 56, 112, 141, 157, 180, 182, 191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 137,141, 259, 263-265, 273, 247, 268, 273 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 24 червня 2011 року виконавчим комітетом Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24 червня 2011 року зроблено запис № 4.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 січня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: на правову допомогу у розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн., витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу, в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Копію рішення направити Тисменицькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у розмірі місячної плати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 77423

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 77423

Суддя Максим ОЛІЙНИК