ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2287/17 Номер провадження 22-ц/814/374/23Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі:представників : позивача - адвоката Білика П.Б., відповідача - адвоката Антіховича В.В.,

розглянувши в м.Полтаві в режимі відеоконференції з Франківським районним судом м.Львова та за допомогою програми EasyCone цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу з правом викупу

за апеляційною скаргою адвоката Білика Павла Богдановича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Даценка В.М. в м.Лубни, зі складанням повного тексту 26.05.2022 року,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що 01 листопада 2014 року, між ним та відповідачем укладено договір №157/14 оренди транспортного засобу з правом викупу, строком на 1 рік.

Розмір орендної плати з урахуванням виплати повної вартості складає суму в національній валюті згідно із комерційним курсом, еквівалентному 2500 доларів США на місяць на момент оплати.

Між позивачем і відповідачем було досягнути згоди з усіх істотних умов договору. При цьому було досягнуто домовленості про те, що договір оренди спочатку буде укладатись у простій письмовій формі, пізніше, при наявності у відповідача вільного часу, договір оренди мав бути посвідчений нотаріально.

Позивач виконав умови договору та передав відповідачу згідно акту прийому - передачі транспортного засобу від 01 листопада 2014 р. в платне користування ескаватор-навантажувач марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, реєстраційний номер № НОМЕР_1 .

На виконання умов договору відповідач здійснив часткове виконання договору здійснивши оплату за користування транспортним засобом за три календарних місяці трьома платежами по 2 500 доларів США кожен. Надалі орендна плата відповідачем не вносилась, договір нотаріально посвідчити не було можливості, зв`язок з відповідачем втрачений.

Відповідач умов договору оренди повністю не виконав та орендну плату в повному обсязі не сплатив. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, ОСОБА_2 відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов`язання передбачені договором щодо користування транспортним засобом з правом викупу та до теперішнього часу свій обов`язок не виконав.

Посилаючись на вищевказане просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди транспортного засобу з правом викупу, що складає грошову суму коштів у розмірі 22 500 доларів США, заборгованість по пені в розмірі 2 250 доларів США та 3% річних в розмірі 187 доларів США.

11.10.2021 року змінивши підстави позову, просив стягнути вартість переданого за нікчемним договором транспортного засобу - екскаватора-навантажувача марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , загальною масою 7 600 кг, жовтого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , у розмірі 19 527 доларів США в грошовому еквіваленті на момент ухвалення рішення суду, як спосіб застосування наслідків нікчемного правочину (т.1,а.с.203-205).

06.12.2021 року представник позивача адвокат Білик П.Б. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути вартість переданого за нікчемним договором транспортного засобу - екскаватора-навантажувача марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, у розмірі 19 527 доларів США в грошовому еквіваленті на момент ухвалення рішення суду, як спосіб застосування наслідків нікчемного правочину.

Позову вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по пені в розмірі 2 250 доларів США та 3% річних в розмірі 187 доларів США просив залишити без розгляду (т.2, а.с.6-7).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 03 лютого 2022 року в прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про зміну підстав позову відмовлено та повернуто позивачу.

21.02.2022 року на адресу районного суду надійшли заяви представника позивача адвоката Білика П.Б. про зміну підстави позову та зменшення позовних вимог, в яких він просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму коштів у розмірі 19 527 доларів США. Вимоги про стягнення пені та 3% річних прохав залишити без розгляду (т.2, а.с.54-57,71-74).

Ухвалами Лубенського міськрайонного суду від 25 травня 2022 року :

-відмовлено в прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про зміну підстав позову та повернуто позивачу;

- залишено без задоволення клопотання про зменшення позовних вимог

- залишено без розгляду позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по пені в розмірі 2 250 доларів США та 3 % річних в розмірі 187 доларів США (т.2, а.с.117-126).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу з правом викупу.

Рішення суду мотивовано тим, питання застосування наслідків недійсності нікчемного правочину не було предметом заявленого позову.

Рішення оскаржив адвокат Білик П.Б. в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів із застосуванням наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасних та необґрунтованих висновків розглядаючи дану справу та безпідставно відмовив у задоволенні заяви про зміну підстав позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Антіхович В.В. вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2014 року, між сторонами укладено договір №157/14 оренди екскаватора-навантажувача марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, з правом викупу, строком на 1 рік.

Умовами договору передбачено, що орендодавець ОСОБА_1 надає орендарю ОСОБА_2 належний йому на праві власності екскаватор-навантажувач марки JCB 3-CX 1999 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , загальною масою 7600 кг, жовтого кольору, державний реєстраційний номер № НОМЕР_1 у користування і виплату повної вартості в національній валюті гривні у розмірі, еквівалентному 30000 доларів США на момент виплати, без надання послуг по управлінню ним та його технічній експлуатації, після чого зобов`язується передати право власності на транспортний засіб орендарю в повному об`ємі.

Розмір орендної плати з урахуванням виплати повної вартості складає суму в національній валюті згідно із комерційним курсом, еквівалентному 2500 доларів США на місяць на момент оплати.

Згідно акту прийому-передачі від 01.11.2014 року, орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар ОСОБА_2 прийняв екскаватор-навантажувач марки JCB 3-CX

ОСОБА_2 здійснив часткове виконання договору, сплативши 7500 доларів США, однак в подальшому зв`язок між сторонами припинено.

Об`єкт оренди у квітні 2015 року був знищений в результаті умисного пошкодження шляхом підпалу, у зв`язку з чим по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за ознаками ч.2 ст.194 КК України, здійснюється досудове розслідування.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що у зв`язку з недотриманням встановленої нотаріальної форми для договорів оренди з викупом, укладений з відповідачем договір є нікчемним, а тому просив стягнути вартість переданого за нікчемним договором транспортного засобу.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, своє рішення мотивував тим, що договір оренди транспортного засобу від 01 листопада 2014 року не був визнаний дійсним за рішенням судів у іншій справі, а тому вимоги позивача, заявлені в межах цієї справи, які випливають з умов спірного договору, не можуть бути задоволені. А питання застосування наслідків недійсності нікчемного правочину не було предметом заявленого позову.

Однак колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Згідно вимог частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 799 ЦК України договір оренди (найму) транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, чого при укладанні договору від 01.11.2014 року сторонами дотримано не було.

Постановою колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним відмовлено.

У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ.

В ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.

Відповідно до частин першої та другої ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18),від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18),від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 зазначено, що за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

У даній справі доведена нікчемність правочину від 01.11.2014 року оренди екскаватора-навантажувача, вартість якого згідно висновку судового експерта визначена у 27027 доларів США.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 лютого 2021 року поновлено провадження по даній справі, яке було зупинено ухвалою цього ж суду від 03.12.2018 року та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (т.1, а.с.171)

Між тим станом на 25.02.2021 НБУ встановлено курс 27,9492 грн. за 1 доллар США, а позовні вимоги на цей час ОСОБА_1 стосувались стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу з правом викупу, що складає грошову суму коштів у розмірі 22 500 доларів США, що еквівалентно 628 875 грн.

Представником позивача - адвокатом Білик П.Б. 21.02.2022 року заявлялось клопотання про переведення справи у загальне позовне провадження ( т.2, а.с.68,111), однак воно судом не було вирішено.

Норми ст. 274 ЦПУ України визначають питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження

Згідно з пунктом 5 частини четвертої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2021 по 30.06.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн., а тому заявлена сума позовних вимог перевищувала законодавчо визначену межу можливості розгляду даної справи у спрощеному провадженні, чим були порушені права сторін.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, пунктом 1 ч.3 цієї ж статті судове рішення підлягає скасуванню якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 вересня 2017 року задоволений самовідвід судді Даценка В.М. у даній справі, однак ухвалою від 28 грудня 2020 року цей же суддя справу прийняв до свого провадження (а.с.35,165).

За таких обставин рішення суду першої інстанції від 25 травня 2022 року підлягає безумовному скасуванню з ухваленням нового рішення.

Отже, приймаючи до уваги заяву представника позивача від 11.10.2021 року про зміну підстав позову, в якій Білик П.Б. просив стягнути вартість переданого за нікчемним договором транспортного засобу - екскаватора-навантажувача марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, у розмірі 19 527 доларів США в грошовому еквіваленті на момент ухвалення рішення суду, як спосіб застосування наслідків нікчемного правочину (т.1,а.с.203-205), колегія суддів приходить до висновку про задоволення зазначених вимог та стягнення вказаної суми з відповідача у грошовому еквіваленті згідно курсу НБУ (36,5787 грн. за 1 долар США), що становить 714 075 грн.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 13 420грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Білика Павла Богдановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 19 527 доларів США, що в грошовому еквіваленті становить 714 075 грн.- вартість переданого за нікчемним договором екскаватора-навантажувача марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, реєстраційний номер № НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 13 420грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.03.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна