Справа № 686/2204/23
Провадження № 2-з/686/24/23
УХВАЛА

24 січня 2023 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду заяву

ОСОБА_1

про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову. У поданій до суду заяві посилається на те, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на одну другу його частину та усунення перешкод у його користуванні.

Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Iveco 35 S», 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу марки MAN 8.163», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , які зареєстровані за ОСОБА_4 та накласти заборону укладати правочини відносно цих автомобілів.

Окрім того, доручити Головному управлінню Національної поліції України у Хмельницькій області вилучити у ОСОБА_3 вилучити вказані автомобілі.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали поданої заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчинення певних дій.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо-обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020року (справа №759/3972/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач вказує на реальну можливість відчуження відповідачами спірного майна.

Зібрані докази достовірно та достатньо підтверджують те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також має місце достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заявлених ОСОБА_1 заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачів, за захистом якого вона звернулася до суду.

Тому така заява підлягає до задоволення стосовно накладення арешту на транспортні засоби, яке належить спадкоємцю, оскільки не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, а невжиття заходів забезпечення позову може дати змогу реалізувати спірне майно та унеможливить виконання рішення суду в тому разі, якщо поданий позов буде задоволено.

Таким чином, з матеріалів заяви вбачається наявність спору про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, що є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі.

Проте, не підлягає до задоволення вимога заявника про вилучення вказаних транспортних засобів Головним управлінням Національної поліції України у Хмельницькій області та поміщення їх на штраф майданчик.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 151 - 153 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на:

- автомобіль марки «Iveco 35 S», 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та марки MAN 8.163», 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , які зареєстровані за ОСОБА_4 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з часу її отримання до Хмельницького апеляційного суду .

Суддя :