РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що КП "Харківські теплові мережі" надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VII від 09.11.2017 та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідачі не виконували обов`язку щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги, що призвело до утворення заборгованості.
26.11.2020 вказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова та розподілена судді Єфіменко Н.В.
03.12.2020 ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за даним позовом направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю.
26.11.2020 вказана справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова та розподілена судді Невеніцину Є.В.
19.05.2021 ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за даним позовом направлено до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.
17.06.2021 вказана справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова та розподілена судді Бородіній Н.М.
23.06.2021 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідачів.
24.06.2021 ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
03.12.2021 до суду надійшла заява від представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 , в якій просить застосувати строк позовної давності до заявлених вимог та відмовити в задоволені позовної заяви, та відзив на позов.
20.01.2022 до суду надійшло заперечення на відзив від представника позивача КП «Харківські теплові мережі».
Відповідачі у поданому відзиві проти позову заперечували, зазначаючи, що відсутній договір між ними та позивачем про надання йому послуг. Просили застосувати строк позовної давності.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Квартира АДРЕСА_1 знаходилася в спільній частковій власності. За вказаною адресою було відкрито декілька особових рахунків.
Згідно з відомостей про право власності Державного реєстру речових прав підстава виникнення права власності 3 будинку будинку АДРЕСА_2 в період з 27.12.2006р. по 01.03.2018р. перебувала у власності ОСОБА_2 . З 01.03.2018р. по 20.12. 2019р. перебувала у власності ОСОБА_1 .
Згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2019 квартира АДРЕСА_1 була продана ОСОБА_4 .
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є підприємством, яке засноване на власності територіальної громади м. Харкова з метою надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води споживачам м. Харкова та частини населених пунктів Харківської області.
Рішенням виконкому ХМР від 20.12.2006року №1186 КП «ХТМ» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» веде господарську діяльність з вироблення, транспортування та постачання споживачам теплової енергії на підставі відповідних ліцензій, а саме: ліцензія серії АВ № 597472 на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії), видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг; ліцензія серії АВ № 597473 на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг; ліцензія серії АВ № 597474 від 12.06.2012р. на постачання теплової енергії, видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг опалення виникла заборгованість у розмірі 101627 грн. 85 коп. за ОСОБА_2 за період з 01.09.2010 по 28.02.2018 та 47697 грн. 54 коп. за період з 01.03.2018 по 20.12.2019 за ОСОБА_1 .

Загальна заборгованість за період з 01.09.2010 по 20.12.2019 по особовому рахунку 2282 складає 149 325 грн. 39 коп.

За період з 01.04.2018 по 01.11.2020 сума 3% річних складає 4845 грн., інфляційні витрати в сумі 3380 грн. 47 коп. за ОСОБА_2 ; за період з 01.01.2020 по 01.22.2020 сума 3% річних складає 1196 грн. 33 коп., інфляційні витрати в сумі 811 грн. 94 коп. за ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги.

Згідно з п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п. 18, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого опалення та гарячої води у строки, встановлені договором або законом, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Приписами ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Хоча у ч.1 ст.19 закону №1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016

Між сторонами договір не укладався, однак відповідачі як споживачі, фактично отримувала послуги із опалення, які були надані позивачем , отже у них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Як вбачається з відомостей нарахування за надані послуги у відповідачів виникла заборгованість за період з 01.09.2010 по 20.12.2019, в розмірі 149 325 грн. 39 коп.: заборгованість у розмірі 101627 грн. 85 коп. за ОСОБА_2 за період з 01.09.2010 по 28.02.2018 та 47697 грн. 54 коп. за період з 01.03.2018 по 20.12.2019 за ОСОБА_1 .

Ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Таким чином, відповідачам нараховано 3% річних: за період з 01.04.2018 по 01.11.2020 сума 3% річних складає 4845 грн., інфляційні витрати в сумі 3380 грн. 47 коп. за ОСОБА_2 ; за період з 01.01.2020 по 01.22.2020 сума 3% річних складає 1196 грн. 33 коп., інфляційні витрати в сумі 811 грн. 94 коп. за ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Відповідачами подано заяви про застосування позовної давність до заявлених вимог.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п.6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 по справі №911/3681/17).

Судом встановлено наявність заборгованості відповідачів перед позивачем, яка виникла у 01.09.2010р. по 20.12.2019р.

Позивач із даним позов звернувся у суд 01.12.2020р., тобто із пропуском строку позовної давності.

Відповідачі заявили про застосування строку позовної давності, тому в даному випадку підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів заборгованість за централізоване теплопостачання : із ОСОБА_1 за період з 01.02.2018р. по 20.12.2019р. в сумі 473697,54 грн.; із ОСОБА_2 за період з 01.12.2017р. по 28.02.2018р. в сумі 17382,73 грн, враховуючи встановлений порядок оплати послуг до 20 числа наступного місяця.

Та на підставі ст. 625 ЦК України, із ОСОБА_1 підлягає стягненню інфляційні втрати в сумі 811,94 грн. , 3% річних в сумі 1196,33 гр. із ОСОБА_2 інфляційні втрати в сумі 3380,47 грн. , 3% річних в сумі 4845 грн.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду, що утворилася за період з 01.12.2017 по 20.12.2019, а саме: із ОСОБА_2 за період з 01.12.2017 по 28.02.2018 - 17 382 грн. 73 коп., інфляційні витрати 3 380 грн. 47 коп., 3 % річних 4 845 грн.; із ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 20.12.2019 - 47 697 грн. 54 коп., інфляційні витрати 811 грн. 94 коп., 3% річних 1 196 грн. 33 коп.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги КП «ХТМ» задоволені частково (з 161 959 грн. 13 коп. до 75 314 грн. 01 коп.). При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 2400 грн. судового збору, тому підлягає стягненню розмір стягнутого судового збору на користь позивача за подачу позову у розмірі 1132грн. 80 коп.

Керуючись, статтями 12-13, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» , м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення в розмірі 17 382 грн. 73 коп., інфляційні витрати 3 380 грн. 47 коп., 3 % річних 4 845 грн., а також судовий збір в сумі 566 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення в розмірі 47 697 грн. 54 коп., інфляційні витрати 811 грн. 94 коп., 3% річних 1 196 грн. 33 коп., а також судовий збір в сумі 566 грн. 40 коп.

В решті позову - відмовити.

Апеляційнаскарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна