Справа №333/1632/23
Провадження №2-о/333/151/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

присяжних Ворбкало Л.В.

Вороніної І.К.

при секретарі Майстро В.Г.,

за участю прокурора Березовської А.В.

представника заявника Шишка О.Г.

лікаря-психіатра Радченко Л.І.

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Тетяни про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовська Тетяназвернулась до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, 10а, посилаючись на те, що останній заходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «ОКЗНПД» ЗОР з 02.03.2023. Вперше знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «ОКЗНПД» ЗОР з 27.06.22 по 20.07.22. Суттєво змінився в поведінці протягом останнього місяця до першої госпіталізації, коли почав себе дивно поводити. Після виписки ПТ не приймав. Стан погіршувався поступово. Значне погіршення стану протягом останніх двох тижнів: застигав в одній позі, не виходив з дому, виказував ідеї впливу, проте хто і як впливає не казав, був підозрілим, відмовлявся від їжі. Останні 7 днів зі слів матері зовсім не їсть, відмовляється від пиття. Мати викликала ШМД, доставлений до ПВ КНП «ОКЗНПД» ЗОР, відмовляється надати згоду на госпіталізацію та лікування.

Оглянутий черговим лікарем у приймальному відділенні: контакт вкрай формальний. На питання по суті не відповідає. Ігнорує питання лікаря. У відділенні контакт залишається вкрай формальний. Негативно відноситься до медичних працівників, відмовляється говорити, виконувати інструкції.

Комісія лікарів прийшла до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі кататоно-параноїдного синдрому з відмовою від їжі. За психічним станом не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливетільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти заяви.

Законний представник ОСОБА_2 просила суд вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку її сина ОСОБА_1 .

Лікар психіатр у судовому засіданні підтвердила викладене у заяві, зазначила, що ОСОБА_2 за психічним станом не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару

Прокурор підтримала лікаря-психіатра, просила суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його представника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , заходиться на стаціонарному лікуванні з 02.03.2023 року.

Госпіталізований вдруге. Вперше знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «ОКЗНПД» ЗОР з 27.06.22 по 20.07.22. Суттєво змінився в поведінці протягом останнього місяця до першої госпіталізації, коли почав себе дивно поводити. Після виписки ПТ не приймав. Стан погіршувався поступово. Теперішня госпіталізація пов`язана з суттєвим погіршенням психічного стану пацієнта.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 02.03.2023 року остання просить госпіталізувати її сина ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній відмовляється від їжі та води протягом тижня, не виходить з дому. Висловлює, що хтось впливає на його організм.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 03.03.2023 року, ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі кататоно-параноїдного синдрому з відмовою від їжі. За психічним станом не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Згідно ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_1 виявлено психічний розлад у формі кататоно-параноїдного синдрому з відмовою від їжі, а також встановлення фактів про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Тетяни про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_1 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, 10а.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська

Присяжні Л.В. Воробкало

І.К. Вороніна