Номер провадження: 22-ц/813/2194/23
Справа № 523/7100/20
Головуючий у першій інстанції Кремер І.О.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Північ Транс" на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю про спонукання до виконання мирової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 523/7100/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північтранс» про спонукання до виконання мирової угоди.

02.09.2021 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи уточнену позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північтранс" на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті грошового відшкодування, яка утворилася в період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року в розмірі - 2155 грн.

06.09.2021 р. позивач звернулася з заявою про розподіл судових витрат та просила стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Північтранс" на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 6000,00 грн.

В обґрунтування своєї заяви позивач ОСОБА_1 посилалась на укладений 06.10.2020р. між нею та адвокатом Серебрій Г.Г. договір про надання правової допомоги, та укладений 27.02.2021р. Додаток №5 до нього, відповідно до якого сума винагороди адвоката позивача Серебрій Г.Г. складає 6000 грн за надання правової допомоги щодо представництва інтересів позивача у Суворовському районному суді м. Одеси щодо спонукання до виконання мирової угоди по справі №523/7100/20 від 22.05.2008р. На підтвердження сплати вищевказаної суми до матеріалів справи додано довідку про сплату гонорару від 27.02.2021р. та надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серебрій Г.Г. №1394.

Представником відповідача ОСОБА_2 було надано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача. Обґрунтовуючи вимоги даного клопотання представник відповідача вказує на те, що необхідно виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Звернуто увагу суду на те, що стягнення з відповідача однієї і тієї ж суми витрат за одним договором про надання правової допомоги по 6 судовим справам (523/2152/21 (с. Середа І.В.), 523/3702/21 (с. Середа І.В.), 523/5772/21 (с. Мурманова І.М.), 523/849/21 (с. Аліна С.С.), 523/15411/20 (с. Сувертак І.В.), 523/7759/21 (с. Мурамнова І.М.), які є ідентичними, з однаковим предметом та підставами, різняться тільки періоди заборгованості, є прямим зловживанням процесуальними правами. Крім того, договір про надання правової допомоги від 06.10.2020р. та додаток №5 до договору не містять жодного ідентифікуючого посилання на цивільну справу, в межах якої заявлені витрати на відшкодування, що унеможливлює вирішення питання щодо стягнення з товариства витрат на правничу допомогу, посилаючись на правову позицію, викладену в Постанові ВС від 15.05.2018р. у справі №821/1594/17. Щодо наданого розрахунку витрат на правничу допомогу, представник відповідача зазначив, що «зустріч з клієнтом, консультація, укладення угоди-1 година» відбулось 1 раз 06.10.2020р., а витрати за даним пунктом стягуються з відповідача по всім судовим справам за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства, які зазначені вище, тобто в 6-кратному розмірі. Також відсутні докази на підтвердження послуги «Правова експертиза отриманих від клієнтів документів» та є дублюючою по всім 6 справам, як і пункт «Підготовка позову до суду». Розглянута справа не є складною, розгляд справи проводився в спрощеному порядку без виклику сторін, а тому включення пункту витрат «Участь у судових засіданнях» до розміру витрат на правничу допомогу не є правомірним, оскільки представник позивача не приймав участі у судових засіданнях. Представником позивача подано по суті лише один документ- позов на п`яти сторінках, який не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, та повторюється у всіх 6 справах, та заява про стягнення витрат на правову допомогу, яка теж дублюється в інших справах. У зв`язку з цим, просить суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката Серебрій Г.Г. по даній справі з 6000 грн до 0 грн., а заяву адвоката Серебрій Г.Г. про стягнення витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від було задоволено заяву ОСОБА_1 та стягнуто з ТОВ "Північ Транс" на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

23.11.2021 року ТОВ "Північ Транс" було подано апеляційну скаргу на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що додаткове рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що:

-в описовій частині додаткового рішення зазначено, що представник відповідача ТОВ «ПТ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду слухання справи був повідомлений, а тому, суд проводить, розгляд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представника відповідача. Разом з тим, представник відповідача не був допущений до участі в судовому засіданні на підставі рішення зборів суддів Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року та особистого розпорядження, відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким було заборонено допуск учасників справи до участі в судових засіданнях по цивільним справам;

-опис судом в додатковому рішенні заперечень ТОВ «ПТ» викладених в клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вих. № 1298 від 21.09.2021р.) не відповідають дійсності;

-заперечення ТОВ «ПТ» (викладені в клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вих. № 1298 від 21.09.2021р.) не були прийняті до уваги судом першої інстанції при винесенні додаткового рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2022 року провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Північ Транс" на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю про спонукання до виконання мирової угоди було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2022 року справу було призначено до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Серебрій Г.Г. (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1394, видане на підставі рішення Одеської обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від № 31/115 від 28.10.2005 року).

Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Серебрій Г.Г. були:

-договір про надання правової допомоги від 06.10.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Серебрій Г.Г.;

-додаток № 5 від 27.02.2021 року до договору про надання правової допомоги від 06.10.2020 року (далі - Додаткова угода), укладена ОСОБА_1 та адвокатом Серебрій Г.Г.;

-ордер на надання правничої (правової) допомоги від 31.03.2021 року, виданий адвокату Серебрій Г.Г.

За умовами Додатку № 5 до договору про надання правової допомоги від 06.10.2020, адвокат надає правову допомогу Клієнту щодо представництва інтересів Клієнта у Суворовському районному суді м. Одеси щодо спонукання до виконання мирової угоди від 22.05.2008 р. по справі №523/7100/20. Сума винагороди (гонорару) адвоката складає 6000 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) відповідно до попереднього розрахунку:

-зустріч із Клієнтом, консультування, укладання угоди 1 година;

-правова експертиза отриманих від Клієнта документів, ознайомлення з матеріалами справи, попередній аналіз доказів, підготовка заяв, клопотань 3 годин;

-аналіз законодавства, оформлення та подання документів до суду 1,5 години;

-участь у судових засіданнях 2 години;

Всього за попереднім розрахунком 7,5 годин. З розрахунку 1год./800 грн. за умовами Договору.

Згідно довідки від 27.02.2021 року адвокатом Серебрій Г.Г. було прийнято за послуги від ОСОБА_1 винагороду (гонорар) у сумі 6000 грн.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У якості доказів у більшості випадків достатньо надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про оплату клієнтом цих доручень. Цю позицію підтримав у своїй постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №19/64/2012/5003 від 31.01.2019 р., зазначивши, що «суд апеляційної інстанції, врахувавши те, що відповідачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, правомірно виніс додаткову постанову, якою задовольнив заяву про відшкодування судових витрат на оплату послуг адвоката».

Відповідачем не спростована співмірність послуг адвоката зі складністю проведеної ним роботи, оскільки питання про ухвалення додаткового рішення розглянуто без повідомлення відповідачки.

З Додатку №2 до договору про надання правничої допомоги від 06.10.2020 року, вбачається, що в цілому на правничу допомогу адвокатом Серебрій Г.Г. під час розгляду справи в суді першої інстанції витрачено 12 годин. З розрахунком 1 год/800 грн за умовами Договору.

До заяви про ухвалення додаткового рішення додано довідку Ради адвокатів Одеської області згідно якої ОСОБА_1 , здійснила виплату винагороди (гонорару) адвокату готівкою в розмірі - 6000 грн..

Згідно процесуального законодавства, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірний із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо:

заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо);

суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо);

заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (розгляд питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення її учасників), її складності та виконаної адвокатом роботи (тривалість справи, ціна позову, та надання правової допомоги за ідентичними справами), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 гривень.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Північтранс» є частково доведеними, а тому її треба задовольнити частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧТРАНС» задовольнити частково.

Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Серебрій Галини Григорівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧТРАНС» (, місце знаходження, м. Одеса, вул. 21 км. Старокиївської дороги) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 гривень.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін