Справа № 752/6766/21
Провадження № 6/333/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 752/6766/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2022 року ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» звернулось до суду із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 752/6766/21.

Заяву обґрунтовує тим, що 03.11.2021 року за результатами розгляду цивільної справи № 752/6766/21 за позовом ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» суму простроченої заборгованості 295 973 грн. 50 коп. (у тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту 118 292 грн. 57 коп., прострочена заборгованість за річними процентами 32 грн. 40 коп., прострочена заборгованість за щомісячними процентами 141 122 грн. 18 коп., прострочена заборгованість за штрафом/пенею 36 526 грн. 35 коп.) і заборгованість за тілом кредиту 111 736 грн. 67 коп., а разом 407 710 грн. 17 коп. заборгованості за кредитним договором № від 19.04.2019 року та витрати по оплаті судового збору у розмірі 6 115 грн. 65 коп.

15.02.2022 року заявник звернувся через систему «Електронний суд» із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист не отримав і 26.10.2022 року повторно звернувся із заявою про видачу виконавчого листа. 22.12.2022 року товариство отримало лист, в якому було зазначено, що суд 17.05.2022 року направляв на адресу товариства рішення суду та оригінал виконавчого листа. Проте, товариство оригінал виконавчого листа не отримало, рішення не виконано, тому просить суд видати дублікат виконавчого листа.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Керуючись положеннями ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви без участі стягувача та боржника, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку (п. 17.4 Розділу X «Перехідні положення» ЦПК України).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 25.09.2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів.

Судом встановлено, що у провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 752/6766/21 за позовом ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням суду від 03.11.2021 року, заявлені позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» суму простроченої заборгованості 295 973 грн. 50 коп. (у тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту 118 292 грн. 57 коп., прострочена заборгованість за річними процентами 32 грн. 40 коп., прострочена заборгованість за щомісячними процентами 141 122 грн. 18 коп., прострочена заборгованість за штрафом/пенею 36 526 грн. 35 коп.) і заборгованість за тілом кредиту 111 736 грн.67коп., а разом 407 710 грн. 17 коп. заборгованості за кредитним договором № від 19.04.2019 року та витрати по оплаті судового збору у розмірі 6 115 грн. 65 коп.

На виконання вищевказаного рішення 17.05.2022 року судом на адресу товариства направлено оригінал виконавчого листа, проте в матеріалах справи відсутнє підтвердження отримання товариством оригіналу документу.

Тобто, наразі рішення суду не виконано, виконавчий лист на виконанні не перебував.

Наведені обставини свідчать про те, що на даний час існують об`єктивні перешкоди виконанню рішення суду, а хід виконання рішення суду вказує на наявність об`єктивних обставин, що вказують на втрату виконавчого документа.

Дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного документу.

У своїй постанові від 17.11.2021 року у справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, прийшов до висновку, що з аналізу п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України вбачається, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Розглядаючи подання, суд також враховує наступне.

Пунктом першим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У Рішенні від 26.06.2013 року № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

У свою чергу, у рішенні від 26.06.2013 року Конституційний Суд України взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, у п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у рішенні від 15.05.2019 року № 2-р(II)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)) судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок, відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 07.05.2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Забезпечення державою виконання судового рішення, як невід`ємної складової права кожного на судовий захист, закладено на конституційному рівні, зокрема ст. 129-1 Конституції України, якою передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Також, у рішенні від 15.05.2019 р. № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене ст. 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00; п. 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява № 6318/03; п. 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).

Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. ст. 129, 129-1 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи доведеність заявником факту втрати виконавчого документа, що підтверджується відсутністю рекомендованого повідомлення чи іншого документа про отримання оригіналу виконавчого листа у матеріалах справи, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 752/6766/21 за позовом ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись п. 17.4 Розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 752/6766/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2021 року у цивільній справі № 752/6766/21 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» (, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, буд. 50-б) суму простроченої заборгованості 295 973 грн. 50 коп. (у тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту 118 292 грн. 57 коп., прострочена заборгованість за річними процентами 32 грн. 40 коп., прострочена заборгованість за щомісячними процентами 141 122 грн. 18 коп., прострочена заборгованість за штрафом/пенею 36 526 грн. 35 коп.) і заборгованість за тілом кредиту 111 736 грн.67коп., а разом 407 710 (чотириста сім тисяч сімсот десять) грн. 17 коп. заборгованості за кредитним договором № від 19.04.2019 року та витрати по оплаті судового збору у розмірі 6 115 (шість тисяч сто п`ятнадцять) грн. 65 коп.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик