Справа № 359/5541/22
Провадження № 2/359/469/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

представника позивача Сайка Ю.В.,

представника відповідача Савчака Я.О.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення пені за неналежне виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним, суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

ТОВ «ФК «Централ Фінанс» звернулось до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 лютого 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №014/81-1-0-00/14052, за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язався надати кредит у розмірі 1060289 гривень 12 копійок, а ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно до 2 травня 2038 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 17% річних. У випадку неналежного виконання вказаних грошових зобов`язань ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен календарний день прострочення. 28 січня 2021 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ТОВ «ФК «Централ Фінанс» договір відступлення права вимоги, за яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/81-1-0-00/14052 від 27 лютого 2015 року. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Централ Фінанс» був стягнутий борг за кредитним договором №014/81-1-0-00/14052 від 27 лютого 2015 року в загальному розмірі 502439 гривень 55 копійок, що складається з боргу по поверненню кредиту в розмірі 475479 гривень 26 копійок та боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 26960 гривень 29 копійок. Позивач посилається на те, що, незважаючи на набрання судовим рішенням законної сили, ОСОБА_1 продовжує ухилятись від повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Тому ТОВ «ФК «Централ Фінанс» просить суд стягнути з відповідача пеню за період часу з 1 вересня 2019 року до 23 лютого 2020 року в розмірі 480000 гривень, суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним за період часу з січня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 89936 гривень 68 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум за період часу з 1 вересня 2019 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 37473 гривень 99 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2022 року (а.с.18) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Централ Фінанс», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 2 вересня 2022 року (а.с.21) позов, пред`явлений ТОВ «ФК «Централ Фінанс», було залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 жовтня 2022 року (а.с.28) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року (а.с.45) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 січня 2023 року (а.с.76-77) було відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання відзиву, залишено без розгляду відзив на позов ним поданий.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 лютого 2023 року (а.с.118-120) було відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та повернення розгляду справи до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 березня 2023 року (а.с.143-146) було відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі та про повернення розгляду справи до стадії підготовчого провадження, а також відмовлено представнику позивача ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про вжиття заходу процесуального примусу.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що кредит був стягнутий з його довірителя достроково, а сам кредитний договір №014/81-1-0-00/14052 від 27 лютого 2015 року був розірваний. Ці обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «Централ Фінанс» втратило право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки. Крім того, ТОВ «ФК «Централ Фінанс» пред`явив позов після закінчення строків позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в його задоволенні. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

27 лютого 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №014/81-1-0-00/14052 (а.с.5-12), за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язався надати кредит у розмірі 1060289 гривень 12 копійок, а ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно до 2 травня 2038 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 17% річних. У випадку неналежного виконання вказаних грошових зобов`язань ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен календарний день прострочення.

28 січня 2021 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ТОВ «ФК «Централ Фінанс» договір відступлення права вимоги, за яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/81-1-0-00/14052 від 27 лютого 2015 року. Ця обставина встановлена рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 травня 2021 року (а.с.13-14), на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України вона не підлягає доказуванню.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 травня 2021 року (а.с.13-14), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року (а.с.162-167), з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Централ Фінанс» був стягнутий борг за кредитним договором №014/81-1-0-00/14052 від 27 лютого 2015 року в загальному розмірі 502439 гривень 55 копійок, що складається з боргу по поверненню кредиту в розмірі 475479 гривень 26 копійок та боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 26960 гривень 29 копійок.

Спірні правовідносини регулюються главою 19 «Позовна давність» розділу V «Строки та терміни. Позовна давність» книги першої «Загальні положення», а також главою 52 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо виникнення права на стягнення пені, трьох процентів річних та суми інфляції.

Відповідно до з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та правил відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.52 постанови від 26 січня 2021 року в справі №522/1528/15-ц (провадження №14-67цс20) саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє кредитний договір, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

б. щодо застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

в. норми процесуального права.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо підстав для стягнення суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідача Савчак Я.О. не подав докази на підтвердження того, що його довіритель погасив ТОВ «ФК «Централ Фінанс» борг по поверненню кредиту в розмірі 475479 гривень 26 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 26960 гривень 29 копійок. Як вбачається з диспозиції норми, викладеної в ч.1 ст.599 ЦК України, набрання законної сили рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 травня 2021 року не припинило кредитний договір №014/81-1-0-00/14052 від 27 лютого 2015 року. Такий висновок суду узгоджується з п.52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі №522/1528/15-ц (провадження №14-67цс20).

Тому на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання сплатити ТОВ «ФК «Централ Фінанс» суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання по поверненню кредиту з січня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 89777 гривень 18 копійок (475479,26 х ((100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100)) 475479,26); суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання по сплати процентів за користування кредитом з січня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 5605 гривень 95 копійок (29620,29 х ((100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100)) 29620,29). Загальний розмір суму інфляції за час прострочення виконання всіх грошових зобов`язань склав 95383 гривень 13 копійок (89777,18 + 5605,95). Однак зі змісту резолютивної частини позовної заяви (а.с.2-3) вбачається, що ТОВ «ФК «Централ Фінанс» просить стягнути з відповідача суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним у розмірі 89936 гривень 68 копійок. Стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в більшому розмірі суперечить принципу диспозитивності, передбаченому п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України.

З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Централ Фінанс» належить стягнути суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним у загальному розмірі 89936 гривень 68 копійок.

Крім того, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у ОСОБА_1 виникло зобов`язання сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми повернення кредиту за період часу з 1 вересня 2019 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 35406 гривень 92 копійки ((475479,26 x 3 % x 122 : 365 : 100) + (475479,26 x 3 % x 366 : 366 : 100) + (475479,26 x 3 % x 419 : 365 : 100)); три проценти річних від простроченої суми сплати процентів за користування кредитом за період часу з 1 вересня 2019 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 2007 гривень 62 копійки ((26960,29 x 3 % x 122 : 365 : 100) + (26960,29 x 3 % x 366 : 366 : 100) + (26960,29 x 3 % x 419 : 365 : 100)). Загальний розмір трьох процентів річних від прострочених сум склав 37414 гривень 54 копійок (35406,92 + 2007,62).

З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Централ Фінанс» належить стягнути три проценти річних від прострочених сум у загальному розмірі 37414 гривень 54 копійок. Підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача трьох процентів річних від прострочених сум в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ТОВ «ФК «Централ Фінанс» слід відмовити.

б. щодо підстави для відмови в стягненні неустойки.

У зв`язку з тим, що грошові зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним залишаються не виконаними ОСОБА_1 , на підставі ст.549 ЦК України та п.13.3 кредитного договору №014/81-1-0-00/14052 від 27 лютого 2015 року у відповідача виникла пеня за період часу з 1 вересня 2019 року до 23 лютого 2020 року в розмірі 884293 гривень 61 копійка ((475479,26 x 1 x 176 : 100) + (26960,29 x 1 x 176 : 100)).

Однак річний строк позовної давності для стягнення пені за вказаний період часу розпочався у ТОВ «ФК «Централ Фінанс» ще 28 січня 2021 року, тобто в день укладення договору про відступлення права вимоги. Перебіг цього строку закінчився 28 січня 2022 року, тоді як зі штампу, розміщеному на конверті, в якому був надісланий позов (а.с.17), вбачається, що ТОВ «ФК «Централ Фінанс» звернулось до суду лише 19 серпня 2022 року, тобто вже після закінчення строку позовної давності. Всупереч ч.1 ст.84 ЦПК України представник позивача ОСОБА_3 не подав жодного доказу на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкодили його довірителю пред`явити позов в період часу з 28 січня 2021 року до 28 січня 2022 року. Тому підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності відсутні.

З огляду на це суд висновує, що у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_1 пені за період часу з 1 вересня 2019 року до 23 лютого 2020 року належить відмовити у зв`язку із пропуском ТОВ «ФК «Централ Фінанс» строку позовної давності.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ТОВ «ФК «Централ Фінанс» сплатило судовий збір в розмірі 9111 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 23 вересня 2022 року (а.с.25а т.1). Пред`явлений ним позов задоволений на 20,97% ((89936,68 + 37414,54) : 607410,67 х 100%).

З огляду на це суд висновує, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1910 гривень 58 копійок (9111,20 : 100% х 20,97%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення пені за неналежне виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним, суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним у загальному розмірі 89936 гривень 68 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум у загальному розмірі 37414 гривень 54 копійок.

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення трьох процентів річних від прострочених сум в більшому розмірі та пені товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» витрати на оплату судового збору в розмірі 1910 гривень 58 копійок.

Повний текст рішення складений 20 березня 2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта