Справа № 509/5776/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Овідіополь, Одеської області в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Другий Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про зобов`язання вчинити певні дії,

учасники цивільного провадження:

позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Глазов О.В.;

відповідач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі по тексту банк),

третя особа яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2

третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Другий Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі по тексту ДВС),

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2018 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Предметом позову є правовідносини, щодо нерухомого майна, яке перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

позиція сторін

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, які в порядку ст. 49, 51 ЦПК України змінив та вточнив, що 24 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 та № 0 (далі по тексту кредитний договір), відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 100 000 дол. США, а ОСОБА_2 зобов`язаний повернути кредит сплачувати проценти шляхом сплатою ануїтетних платежів в розмірі 1 230 дол. США, але не пізніше 24.10.2022 року. У зв`язку з не виконанням кредитного договору, банк звернувся до суду та отримавши виконавчий документ, звернувся до ДВС, з метою примусового виконання судового рішення. Під час примусового виконання державний виконавець наклав арешт та описав земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі по тексту земельна ділянка). Земельна ділянка є об`єктом договору іпотеки між банком та ОСОБА_2 . На вищевказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями (номер об`єкту №237), який належить позивачці на підставі Декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 10.10.2017 року, договору про спільну діяльність від 03.09.2008 року та технічного паспорту на об`єкт нерухомості від 09.10.2017 року та, зареєстрований належним чином на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37712662 від 23.10.2017 року. Банку було відомо, що на земельній ділянці перебуває житловий будинок. Позивачка зверталась неодноразово до банку з метою врегулювання спору поза судовим шляхом, однак банк на вищевказані дії не відповідав, а тому позивачка просить постановити рішення про викуп позивачкою земельної ділянки та зобов`язати банк прийняти від позивачки грошову суму еквіваленту грошовій оцінки земельної ділянки, що дорівняє 333 480 грн.

В ході судового розгляду позивачка та її представник фактично підтримали свої позовні вимоги.

Відповідач - банк копію позову та матеріали до нього отримав належним чином та відповідно до ст. 178 ЦПК України не направ до суду відзив.

Третя особа ОСОБА_2 до суду відзив в порядку ст. 178 ЦПК України не направив.

Третя особа ДВС копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив до суду не направ.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках.

Рух справи

14 грудня 2018 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

Обставини, які встановлені судом

24 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0 та того ж дня між тими ж сторонами був укладений кредитний договір № 0, відповідно до умов даних договорів відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 100 000 дол. США, а ОСОБА_2 зобов`язаний повернути кредит сплачувати проценти шляхом сплатою ануїтетних платежів в розмірі 1 230 дол. США, але не пізніше 24.10.2022 року (а.с.12-18).

24 жовтня 2007 року з метою забезпечення вищевказаних кредитних договорів, між Банком та ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_2 (іпотекодавець) передає в іпотеку нерухоме майно у вигляді земельної ділянки площею 0.100 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі по тексту договір іпотеки а.с.26-28).

05 грудня 2017 року Київським райсудом міста Одеси (цивільна справа №520/3129/17) було прийнято заочне рішення про стягнення заборгованості за кредитними договором № 0 від 24.10.2007 року в розмірі 2 629 845.76 грн. та пені в розмірі 257 431.07 грн. в солідарному порядку. Рішення суду є чинним.

23 жовтня 2017 року позивачка ОСОБА_1 на підставі Декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 10.10.2017 року, договору про спільну діяльність від 03.09.2008 року та технічного паспорту на об`єкт нерухомості від 09.10.2017 року, належним чином зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 129.7 кв.м. житлова 39 кв.м. (номер об`єкту 237), який розташований за вищевказаною адресою (а.с.42).

25 липня 2018 року на підставі виконавчого листа та заяви представника банку державним виконавцем Другого Київського ДВС було відкрито виконавче провадження № 56847768. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем було описано та накладений арешт на вищевказану земельну ділянку (а.с.23-25).

Позивачка просить суд постановити рішення про викуп позивачкою земельної ділянки та зобов`язати банк прийняти від позивачки грошову суму еквіваленту грошовій оцінки земельної ділянки, що дорівняє 333 480 грн, з урахуванням того, як був зареєстрований житловий будинок, того, що позивачка не є стороною по кредитному договору та договору іпотеки від 24 жовтня 2007 року, суд прийшов до висновку, що відповідно до ст. 13 ЦПК України в рамках поданих до суду позовних вимогах, позивачка відповідно до ст. 213 ЦПК України належним чином не змогла обґрунтувати свої позовні вимоги, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Судові витрати

При подані позову позивачка сплатила судовий збір у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позов не є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Другий Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.