Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2051/22
Провадження № 2/689/79/23
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2023 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Войт Л.М.,

представника первісного позивача (зустрічного відповідача) ОСОБА_1 адвоката Антала В.І.,

первісної відповідачки (зустрічної позивачки) ОСОБА_2 та її представника адвоката Кримчака О.А.,

представника третьої особи Ярмолинецької селищної ради Курятніка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Ярмолинецької селищної ради, про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Стислий виклад позиції первісного Позивача (зустрічного Відповідача)

ОСОБА_1 просив звільнити його з 26 лютого 2022 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки син перебуває на його повному утриманні, проживає з ним. З 2009 по 2018 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Після припинення відносин син проживав з матір`ю в с. Соколівка. З 26 січня 2022 року він проживає в Польщі з дружиною ОСОБА_5 26 лютого 2022 року після повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_2 відправила їх сина проживати до нього.

В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 свій позов підтримав, проти зустрічного заперечував. Додатково пояснив, що він працює за три кілометри від помешкання в Польщі. Він старший бригадир, має у підпорядкуванні п`ять чоловік. Займається монтажем алюмінієвих конструкцій. Радіус монтажу в районі 10 кілометрів від фірми. Дружина працює на відстані 13 кілометрів від їх помешкання. Він та дружина, кожен окремо, мають автомобілі, в телефонному режимі узгоджують хто і коли забиратиме дітей. Арсеній на даний час не бажає повертатись до України, а тому він з його думкою рахується. Крім того, він теж хоче, щоб син проживав з ним, вважає, що так буде краще для сина.

Стислий виклад позиції первісної Відповідачки (зустрічної Позивачки)

ОСОБА_2 зазначила, що після припинення фактичних подружніх відносин із ОСОБА_1 вона розпочала проживати окремо за адресою: АДРЕСА_1 . Їх спільний син ОСОБА_1 та її донька від іншого шлюбу ОСОБА_6 проживали разом з нею. 26 лютого 2022 року через війну та з метою проходження медичного обстеження та можливого лікування вона на період невизначеності відвезла сина ОСОБА_4 на кордон із Польщею до його батька ОСОБА_1 , а саме повернулась в с. Соколівка. У другій половині березня 2022 року ОСОБА_1 розпочав обмежувати її у спілкуванні з сином. 07 квітня 2022 року вона поїхала до Республіки Польща, щоб забрати сина, але ОСОБА_1 завадив цьому. Він перервав її нетривалу зустріч із сином та силоміць забрав ОСОБА_4 . Вона звернулась до Міністерства юстиції України із заявою відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей. Вважає, що сім`єю для ОСОБА_4 є вона та його старша сестра, адже вони разом проживали до 26 лютого 2022 року. Їх розлучення є грубим порушенням прав дитини. У ОСОБА_3 стійкі соціальні зв`язки з однокласниками та вчителями Соколівського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів; у нього за місцем проживання та реєстрації у с. Соколівці наявні усі умови для проживання. У Хмельницькій області бойові дії не ведуться, а тому життя і здоров`я сина будуть у безпеці. За цих обставин проживання ОСОБА_4 з нею відповідатиме його інтересам.

В засіданнях ОСОБА_2 свій позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Зазначила, що не перешкоджала ОСОБА_1 спілкуватись та проводити час із сином в Україні. Після початку війни з міркувань безпеки дійсно вивезла сина у Польщу до батька. Однак, вона не давала згоду на постійне проживання ОСОБА_4 у ОСОБА_1 . Він запевнив її, що коли вона вважатиме за необхідне, тоді і забере сина.

Представник органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради Курятнік О.Г. поклався на думку суду.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 01 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі за первісним позовом (т.1 а.с.30).

Ухвалою від 20 грудня 2022 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Ярмолинецька селищна рада, про визначення місця проживання дитини до спільного розгляду з первісним позовом; призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с. 47, 48).

Ухвалою від 15 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні; зобов`язано третю особу Ярмолинецьку селищну раду на виконання повноважень органу опіки та піклування підготувати висновок щодо позовних вимог про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; роз`яснено право на примирення; вирішено заслухати безпосередньо в судовому засіданні малолітнього ОСОБА_3 в режимі відеозв`язку (т.1 а.с. 131-134).

Ухвалою від 17 квітня 2023 року повторно зобов`язано орган опіки та піклування - Ярмолинецьку селищну раду на виконання повноважень органу опіки та піклування надати суду письмовий висновок щодо спору про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 218, 219).

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів слід задовольнити повністю, а в зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Ярмолинецької селищної ради про визначення місця проживання дитини слід відмовити з підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження т.1 а.с. 8, 60).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період часу з 2009 року по 2018 року підтримували фактичні шлюбні відносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, постійно проживає та працює в Республіці Польща біля 9 років; має зареєстроване місце проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_2 . За цією адресою староста характеризує його позитивно. До 31 серпня 2021 року був зареєстрований, періодично проживав по АДРЕСА_3 . За цією адресою старостою села також характеризується позитивно (т.1 а.с. 4, 6, 7, 176, 177, 180).

ОСОБА_1 працює монтажником алюмінієвих конструкцій на будівельному підприємстві «Кароль» - Модзелевський Кароль в Республіці Польща відповідно до трудового договору №3/12/2020 від 18 грудня 2020 року, що укладений на невизначений строк. За місцем роботи характеризується позитивно (т.1 а.с. 114, 116, 175).

Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованості по аліментах від 25 серпня 2022 року №20.6-30/18215 станом на 31 липня 2022 року ОСОБА_1 востаннє сплатив аліменти за березень 2022 року у розмірі 1400 гривень. Аліменти сплачує на підставі виконавчого листа Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у справі №689/1706/20 (2/689/448/20) від 20 січня 2021 року та рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у справі №689/1706/20 (провадження №2/689/448/20) від 12 листопада 2020 року. Відповідно до рішення з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (т.1 а.с. 10-12, 64-67).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, постійно проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_4 . Це домоволодіння є її власністю з 2011 року (т.1 а.с. 71, т.1 а.с.29, довідка Ярмолинецької сільської ради №419 від 13 грудня 2022 року про склад сім`ї ОСОБА_2 т.1 а.с. 61, технічний паспорт на житловий будинок та витяг про державну реєстрацію прав т.1 а.с. 68-70).

ОСОБА_2 працює завідувачем складу товариства з обмеженою відповідальністю «Адамівка АГРО» з 1 червня 2021 року, одержує заробітку плату (довідка підприємства №135 від 09 грудня 2022 року т.1 а.с. 63).

Неповнолітній ОСОБА_3 до 26 лютого 2022 року проживав з матір`ю ОСОБА_2 та сестрою по матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в с. Соколівка (т.1 а.с. 60 тил., 61). Крім того, навчався в Соколівському закладі загальної середньої освіти I-III ступенів в 3 класі до 24 лютого 2022 року, що вбачається з довідки директора закладу №18 від 09 грудня 2022 року (т.1 а.с. 62).

26 лютого 2022 року ОСОБА_2 відвезла сина ОСОБА_4 на кордон до Республіки Польща та передала ОСОБА_1 з метою тимчасового проживання у зв`язку з військовим станом в Україні. Ця обставина визнається сторонами спору.

ОСОБА_3 з 26 лютого 2022 року проживає з батьком ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_5 , яку останній орендує. З ними проживає дружина ОСОБА_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , їх спільний син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та син ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (договір оренди від 01 листопада 2021 року т.1 а.с. 15, свідоцтво про шлюб т.1 а.с. 103, свідоцтво про народження т.1 а.с. 104).

ОСОБА_3 (ПЕСЕЛ (ідентифікаційний номер): НОМЕР_1 ) є учнем 3 класу підготовчого відділення базової середньої школи №3 ім. Гуго Коллонтая у Блоне з 1 вересня 2022 року, що підтверджено довідкою директора школи №1/22/23 від 1 вересня 2022 року (т.1 а.с. 17).

Зі змісту шкільної характеристика від 06 лютого 2023 року за підписом шкільного психолога Здроєвської та вчителя школи (прізвище не вказано) ОСОБА_11 з 1 вересня 2022 року навчається в 3 класі підготовчого відділення ЗОШ №3 ім. Гуго Коллонтая у Блоні. Хлопець дуже прагне до навчання. Завжди готовий до занять, виконує домашнє завдання, має все необхідне шкільне приладдя. Його результати в навчанні дуже хороші. Арсеній охоче сприймає значення польських слів і вже вживає польську на уроках, хоча інколи все ще припускається мовних помилок. Читає і розуміє тексти польською мовою, дуже активний. Його відвідуваність висока 97 %. Поки що він пропустив лише 3 дні школи, які були виправдані його батьком. Він ніколи не спізнювався на заняття. Брав участь у позашкільних виходах, усіх важливих заходах, іграх, святах під час класної поїздки, оплаченої батьком хлопчика. Арсеній склав присягу, а 10 листопада 2022 року відбувся офіційний прийом у присутності всіх учнів та викладачів серед учнів нашої школи. Відносини батьків і вчителів дуже хороші. Батьки беруть участь у класних зборах, беруть активну участь у підготовці атракціонів для дітей, коли потрібна допомога. Усі матеріальні потреби Арсенія задовольняють раціонально, продумано та відповідально. Їх спостереження показують, що хлопчик дуже добре акліматизувався в Польщі, у нього вже є компанія друзів і він почувається тут вільно і у безпеці (т.1 а.с. 118).

З постанови III відділу у справах сім`ї та неповнолітніх Районного суду у ОСОБА_12 вбачається висновок співробітника служби опіки та піклування ОСОБА_13 про те, що неповнолітній ОСОБА_14 перебуває в Польщі з 26 лютого 2022 року за згодою та на прохання його матері ОСОБА_15 . ОСОБА_16 створені належні соціально-побутові умови, а також догляд та виховання батька. Арсеній виконує шкільний обов`язок у Польщі (згідно з польською системою освіти). ОСОБА_16 доглянутий і щасливий, що знаходиться під опікою батька. ОСОБА_17 сказав співробітнику служби опіки та піклування, що воліє залишитися в Польщі з татом і не повертатися до мами. Зі змісту звіту про бесіду з умов проживання, проведеної за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_18 в АДРЕСА_6 , цієї ж постанови суду працівником органу опіки та піклування складено протокол бесіди на підставі виїзду. Зазначено, що 8 грудня 2022 року ввечері відбулася розмова з паном ОСОБА_19 , його дружиною ОСОБА_20 та неповнолітнім ОСОБА_21 , та працівник цього органу зробила власні спостереження: неповнолітній ОСОБА_22 перебуває у Польщі з 26 лютого 2022 року, коли його мати ОСОБА_23 відвезла його на українсько-польський кордон. З того моменту на прохання ОСОБА_24 ним опікувалася нинішня дружина ОСОБА_25 пані ОСОБА_26 , яка приїхала зі своїм чоловіком батьком ОСОБА_4 з Рокитна-Майонтека (Польща) в Україну до своїх дітей: ОСОБА_27 (від шлюбу з ОСОБА_19 ) та ОСОБА_28 (від попереднього шлюбу). Мати неповнолітнього ОСОБА_29 разом із дитиною передала батькові всі документи сина. ОСОБА_30 на кордоні супроводжували батьки ОСОБА_31 пані ОСОБА_32 , 51 рік, та ОСОБА_33 , 56 років, які проживають у АДРЕСА_7 , в Україні. ОСОБА_34 також привезла на кордон свою старшу доньку ОСОБА_35 , яка також перетнула українсько-польський кордон 26 лютого 2022 року та разом із пані ОСОБА_20 , пані ОСОБА_36 та дітьми: ОСОБА_37 та ОСОБА_38 приїхала у містечко Рокитно-Майонтек, звідки поїхала до тітки у ОСОБА_39 . Подружжя ОСОБА_40 та ОСОБА_26 з квітня 2021 року орендують двокімнатну квартиру в Рокитно-Майонтек. Уклали з власником квартири договір оренди на невизначений термін. Квартира належним чином укомплектована в меншій кімнаті живуть старші хлопці ОСОБА_4 та ОСОБА_41 , у хлопців двоярусне ліжко, письмовий стіл та шафа для їхнього користування. У другій (більшій) кімнаті сплять ОСОБА_42 та їх спільна дитина ОСОБА_43 . Під час відвідування співробітника служби опіки та піклування квартира була в порядку, її стан не викликав занепокоєння. З лютого по червень 2022 року ОСОБА_4 відвідував підготовчий клас початкової школи №3 у Блоні, а з вересня 2022 року хлопчик відвідує III клас цієї школи. Арсеній добре вчиться в школі, добре говорить польською мовою, отримує гарні оцінки в школі. На думку батька ОСОБА_4 під його опікою дитина здорова, хлопчик не хворів з лютого 2022 року, що трохи дивує батька, адже коли ОСОБА_4 був під опікою матері, пані ОСОБА_23 регулярно телефоном повідомляла, що ОСОБА_4 захворів і тому пан ОСОБА_40 має надавати їй додаткові (крім аліментів) кошти на утримання сина. Під час візиту до родини хлопець ОСОБА_4 розповів співробітнику служби опіки та піклування, що перед канікулами (зі слів батька ІНФОРМАЦІЯ_9 ) до нього приїжджала мати ОСОБА_23 , яка тоді поїхала до своєї дочки ОСОБА_44 у ОСОБА_39 . ОСОБА_4 розповідав, що мама йому іноді дзвонить, але він не завжди може поговорити з мамою тому, що у нього уроки в школі. ОСОБА_4 розповів, що більше любить спілкуватися з татом, ОСОБА_45 та їхніми дітьми. Він не хоче повертатися до матері тому, що «мама змушувала його працювати на фермі і не допомагала йому з уроками» (т.1 а.с. 166-171).

Відеозапис умов проживання ОСОБА_3 , що наданий суду представником ОСОБА_1 , оглянуто судом. Вони (умови) відповідають зафіксованим вище умовам (т.1 а.с. 182).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради від 25 квітня 2023 року за №19, даний орган не може підготувати висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків, оскільки він на час виникнення спору між батьками і до сьогодні на території Ярмолинецької селищної ради не проживав і не проживає; тому розгляд питання про визначення його місця проживання не належить до компетенції служби у справах дітей Ярмолинецької селищної ради й органу опіки та піклування.

Згідно висновку працівниками служби у справах дітей Ярмолинецької селищної ради 10 березня 2023 року було обстежено умови проживання матері ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку є електро- та газопостачання, зроблено косметичний ремонт, в наявності побутова техніка та меблі, є засоби гігієни та одяг по сезону, ведеться домашнє господарство. ОСОБА_2 проживає разом із донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час вже рік проживає в Республіці Польща разом із батьком. Діти мають окремі кімнати, місця для сну та відпочинку, дитячий одяг, створені умови для виховання та розвитку дітей. ОСОБА_2 офіційно працевлаштована та має дохід.

Також була проведена бесіда з неповнолітньою ОСОБА_7 , яка розповіла, що вона спілкується з своїм малолітнім братом ОСОБА_3 , він розповідає їй, що у нього все добре, його подобається навчатися та проживати в Польщі разом із батьком і коли розмова заходить про повернення до дому, він повідомляє, що не хоче повертатися в сім`ю.

16 березня 2023 року відбулось попереднє засідання комісії за допомогою відеозв`язку, де відбулася розмова з малолітнім ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_1 , які на даний час проживають в Республіці Польща. У ході бесіди малолітній ОСОБА_1 розповів, що хоче проживати на даний час із батьком, оскільки він навчається у Польщі. Батько його не ображає та йому подобається там проживати. На запитання чи він хотів би повернутися до матері, відповів: «не знаю та хочу проживати у батька».

Також була проведена бесіда з батьком ОСОБА_1 , який розповів, що він хоче, щоб його син проживав з ним. Але якщо дитина сама захоче повернутися до матері в Україну, то він не буде заперечувати та силоміць тримати його. З його слів малолітній син навчається у 3 класі ЗОШ №3 ім. Гуго Коллонтая та на даний час не бажає повертатися до матері в Україну.

Було з`ясовано умови проживання дитини у батька, в тому числі переглянуто відеозапис з місця проживання малолітнього ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_1 проживає в орендованій квартирі з дружиною ОСОБА_5 , також із ними проживають діти ОСОБА_4 , ОСОБА_41 та ОСОБА_43 за адресою: АДРЕСА_6 . В квартирі є меблі та побутова техніка, створенні умови для виховання та проживання дітей.

Батько ОСОБА_1 офіційно працевлаштований та має дохід.

Як зазначено у висновку, під час засідання комісії з ОСОБА_4 спілкувалася мати, яка запитувала чи він не хоче повернутися до дому, на що малолітній відповів «не знаю, та поки йому подобається бути у батька» (див.: висновок Ярмолинецької селищної ради від 25 квітня 2023 року - т.1 а.с. 227-230).

Означені вище у висновку Ярмолинецької селищної ради обставини щодо бажання ОСОБА_46 проживати з батьком відповідають відеозапису з засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Ярмолинецькій селищній раді від 16 березня 2023 року, що досліджений судом (т.1 а.с. 194-196, 207-209).

Згідно психологічного висновку Інституту судової психології та психіатрії імені доктора ОСОБА_47 від 29 березня 2023 року під час розмови ОСОБА_4 був у рівному настрої, ніяких тривожних емоційних станів не спостерігалося. У спосіб, який йому підходить та за його можливостей, він повідомив про свою сім`ю, школу та ситуацію з однолітками. Крім того, він правильно встановлює контакт, комунікабельний і має компанію друзів. ОСОБА_16 емоційно прив`язаний до обох батьків і має потребу в контакті з ними обома. Він має позитивні спогади як про батька, так і про матір і не виявляє побоювань чи страху перед будь-яким із батьків. Стосовно його ситуації він зміг вказати на відмінності між життям в Україні та життям у Польщі. У Польщі бачить для себе багато можливостей і переваг. Крім того, обстановка в будинку його батька і створенні ним умови безпечні для ОСОБА_4 , і він відчуває себе прийнятим. Рішення хлопця залишитися в Польщі видається раціональним і психологічно зрозумілим. Іншими словами, ОСОБА_4 має адекватну можливість оцінити власну ситуацію і прийняття рішень відповідно до своїх потреб. Підсумовуючи, психолог зазначає, що розвиток ОСОБА_46 нормальний, відповідає його віку розвитку. ОСОБА_17 вміє адекватно оцінювати власну ситуацію. Заява неповнолітнього про бажання жити в Польщі відповідає його потребам і почуттям. Немає даних, які б дозволяли зробити висновок, що розкритий під час дослідження зміст був кимось нав`язаний (т.1 а.с. 224).

04 квітня 2023 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції заслухано думку дитини неповнолітнього ОСОБА_46 , який розповів, що проживає з татом, ОСОБА_45 , братами ОСОБА_48 та ОСОБА_49 у 2-ох кімнатній квартирі у містечку ОСОБА_50 . Йому подобається його школа у Блоне в Польщі. У підготовчому класі всі українці. В них шестибальна система оцінювання. Він добре навчається, найбільше йому подобається математика. Її викладають на польській мові, але завжди поруч є вчитель, який за потреби перекладає на українську мову. У нього вдома все є. Там йому більше подобається. Зазначив, що має багато друзів. Батько працює на будівництві, а ОСОБА_51 на цукерні випікає торти та випічку. Кормлять його добре. В школі є обіди. Крім того, йому з собою у школу дають два бутерброди, солодке, печиво, банан, яблуко. Він часто гуляє, їздить на роликах. Поруч біля квартири парк. З ОСОБА_48 грає у футбол, на подвір`ї будують базу. Він має телефон, у якому встановлено вайбер та телеграм. Зранку він йде у школу, а повертається о 16 годині. Робить уроки, грається на вулиці та лягає спати. Він не любить розмовляти по телефону. Запевнив, що завжди має можливість подзвонити мамі. Тато не забороняє дзвонити. ОСОБА_52 залишить у Польщі з батьком, оскільки йому там більше подобається. Мама лише один раз приїжджала. Разом не провели навіть однієї години, бо вона приїхала його забрати, а він їй сказав, що не хоче. У нього не було перешкод погуляти з матір`ю в той день. Завірив суд, що це його власна думка і ніхто його не примушує говорити неправду. У Польщі йому все подобається більше, ніж в Україні: і школа і дім. Зазначив, що у нього все добре.

Зміст спірних правовідносин

Між учасниками справи виник спір з приводу сплати ОСОБА_1 аліментів на сина, який перебуває на його утриманні з 26 лютого 2022 року, а також сторони не дійшли згоди з приводу місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 .

Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Щодо вимог первісного позову про звільнення від сплати аліментів

Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу частини другої статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, батьки мають рівні права та обов`язки щодо матеріального утримання дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від їх сплати.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 червня 2022 року у справа №596/826/21-ц, яка згідно з частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Зібрані докази вказують на те, що з 26 лютого 2022 року неповнолітній ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 , перебуває на його повному утриманні. Цю обставину сторони визнають.

Водночас з ОСОБА_1 на користь матері дитини - ОСОБА_2 продовжують стягуватися аліменти на підставі судового рішення.

За цих обставин ОСОБА_1 слід звільнити від сплати аліментів на дитину. Первісний позов є обґрунтованим.

Щодо вимог зустрічного позову про визначення місця проживання дитини

Оцінюючи думку неповнолітнього ОСОБА_3 суд вважає її щирою, усвідомленою. Арсеній, відповідаючи на питання (як під час засідання органу опіки та піклування, так і у судовому засіданні), поводив себе спокійно та впевнено. Зміст його відповідей заслуговує на довіру. Будь-яких ознак стороннього впливу на його волю не виявлено.

Крім цього, суд звернув увагу, що бажання проживати з батьком є твердим, перевіреним часом з огляду на таке. Арсеній про те, що йому подобається навчатися та проживати у Польщі разом із батьком та про своє небажання повертатися в Україну неодноразово (і на що слід звернути додатково увагу за відсутності дорослих) переказував рідній старшій сестрі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Про це свідчить зміст висновку органу опіки та піклування, представником якого проведена бесіда з неповнолітньою ОСОБА_7 .

Саме таке бажання хлопчик висловив і на засіданні органу опіки та піклування, і в суді.

Узгоджується із цим бажанням і фактична поведінка ОСОБА_3 у школі, яку оцінив шкільний психолог у шкільній характеристиці від 06 лютого 2023 року. Він гарно навчається. У нього добра відвідуваність школи, гарна акліматизація в Польщі, наявні друзі тощо (т.1 а.с. 118).

Своє відверте бажання проживати з батьком ОСОБА_4 висловив і співробітнику служби опіки та піклування Районного суду у ОСОБА_53 (т.1 а.с. 166-171).

Бажання неповнолітнього проживати з батьком також зафіксоване у психологічному висновку Інституту судової психології та психіатрії імені доктора ОСОБА_47 від 29 березня 2023 року. Відповідно до висновку рішення хлопця залишитися в Польщі видається раціональним і психологічно зрозумілим. Іншими словами, ОСОБА_4 має адекватну можливість оцінити власну ситуацію і прийняття рішень відповідно до своїх потреб. Заява неповнолітнього про бажання жити в Польщі відповідає його потребам і почуттям. Немає даних, які б дозволяли зробити висновок, що розкритий під час дослідження зміст був кимось нав`язаний.

Визначення місця проживання з матір`ю може призвести до негативних реакцій з боку дитини, наслідки яких складно передбачити. Як було встановлено судом, ОСОБА_4 розповів власну версію про зустріч з матір`ю у Польщі, що суперечать поясненням ОСОБА_2 , яка стверджувала, що батько ОСОБА_1 перервав її нетривалу зустріч із сином та силоміць забрав його. Сам же ОСОБА_4 зазначив, що мама лише один приїжджала; разом не провели навіть однієї години, бо вона приїхала його забрати, а він їй сказав, що не хоче. У нього не було перешкод погуляти з матір`ю в той день.

ОСОБА_2 не довела свої вимоги, її доводи не спростовують означені вище докази, а насамперед, стійке бажання сина проживати з батьком.

ОСОБА_2 не навела переконливих доказів, що проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з нею відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Докази майже десятирічної давності, що негативно характеризують ОСОБА_1 (постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, в т.ч. за насильство в сім`ї відносно ОСОБА_2 , вирок суду за незаконне заволодіння транспортним засобом, суд до уваги не бере, оскільки строки застосування правових наслідків (судимість) цих рішень минули. Деякі з них були наслідком спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На даний час ці докази спростовані довідками про те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання та роботи (т.1 а.с. 66, 74, 75-76).

Умови проживання у обох батьків є відносно рівними. Однак, ОСОБА_3 більше подобається умови в Польщі. Цю обставину з огляду на вік неповнолітнього, якому виповнилось 10 років, суд бере до уваги.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За положеннями частин другої, восьмої, дев`ятої статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, далі - Конвенція) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із статтею 19 Конвенції держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з положеннями статті 9 зазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції, згідно з якими держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки й приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

У вітчизняному законодавстві теж закріплено відповідні положення щодо забезпечення прав дитини на власну думку.

За встановлених обставин для зміни місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , зміни звичного оточення і усталених життєвих обставин вагомі підстави відсутні і судом не встановлені.

При цьому слід врахувати, що його матір, яка безумовно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про його здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким він буде проживати.

Крім того, суд в даній справі не вирішує питання про розлучення матері з дитиною, оскільки мати дитини у разі проживання дитини з батьком не може бути обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у виховані дитини.

Більше того, виходячи з положень статей 157 та 181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний так само брати участь у вихованні та утриманні дитини, як і той, хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такому спілкуванні. А отже, при проживанні сина з батьком, мати не позбавляється можливості спілкування з дитиною та участі у її вихованні та утриманні.

Таким чином, з огляду на встановленні фактичні обставини справи, та їх правову оцінку, в зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України).

Первісний позов задоволено повністю, а тому з слід стягнути з ОСОБА_54 на користь ОСОБА_1 судові витрати: сплачений судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок; витрати, пов`язані з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень (див.: т.1 а.с.20-24 договір про надання правової допомоги від 25 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Анталом В.І., акт №10/10 приймання-передачі наданих послуг, квитанція про оплату послуг, квитанція про оплату судового збору).

На основі викладеного та керуючись статтями 258, 264 та 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів задовольнити повністю.

Звільнити з 26 лютого 2022 року ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які він сплачував на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2020 року у справі 689/1706/20 (2/689/448/20) та виконавчого листа №669/1706/20 (2/689/448/20), виданого 20 січня 2021 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати:

1) судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок;

2) витрати, пов`язані з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Ярмолинецької селищної ради, про визначення місця проживання дитини, відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи:

- первісний позивач (зустрічний відповідач) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 );

- первісна відповідачка (зустрічна позивачка) ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 );

- третя особа Ярмолинецька селищна рада (, площа 600-річчя Ярмолинець, будинок 1, селище міського типу Ярмолинці, Хмельницький район, Хмельницька область, 32100);

Повне рішення складено 12 травня 2023 року.

Суддя В. Мазурчак