Справа № 136/1548/22
провадження № 2/136/417/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), у якому просив:

- встановити факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , 1920 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Алєшковичі Суземського району Брянської області російської федерації;

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право по спадкуванню за законом на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари, що на території бувшої Попівської сільської ради, а на даний час Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, (земельна ділянка № НОМЕР_1 ) згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН №0105842 від 06.04.2001, виданого на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Позивач та його мати ОСОБА_2 спільно проживали в с. Вернянка (на даний час Вінницького р-ну) Вінницької обл., однак наприкінці 1997 року рідний брат позивача забрав їх матір на лікування до с. Алєшковичі Суземського р-ну Брянської обл рф. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, не склавши за життя заповіт, а після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари, що на території бувшої Попівської сільської ради, а на даний час Липовецької міської ради, (земельна ділянка № НОМЕР_1 ) згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН №0105842 від 06.04.2001. Брат позивача від спадщини матері відмовився, а позивач таку спадщину прийняв, оскільки до 6-ти місяців з дня її відкриття вступив у фактичне володіння спадковим майном. Тривалий час позивач не оформляв спадщину матері вважаючи, що через втрату правовстановлюючого документу, позбавлений такої можливості, однак у 2022 році звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Попри наявні відомості з довідки від міської ради про прийняття спадщини позивачем, відсутні відомості про прийняття спадщини його братом ОСОБА_3 , окрім того відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Насамкінець є розбіжності в документах щодо імені спадкодавця, так як у свідоцтві про її смерть вона вказана як « ОСОБА_4 », в довідці міської ради як « ОСОБА_5 », а в ДРАЦС як « ОСОБА_6 ».

Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 17.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримав та просила його задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Алєшковичі Суземського р-ну Брянської обл рф (а.с. 4). Згідно зі свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 вказана його матір`ю (а.с. 5). За життя ОСОБА_2 отримала право на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари, що на території бувшої Попівської сільської ради, а на даний час Липовецької міської ради, (земельна ділянка № НОМЕР_1 ) згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН №0105842 від 06.04.2001 (а.с. 13). Такий сертифікат було втрачено, про що здійснено оголошення у місцевій газеті "Липовецькі вісі" від 28.01.2022 (а.с. 18). Згідно довідок від Липовецької міської ради від 22.12.2021 вбачається, що ОСОБА_2 на день своєї смерті було зареєстрована по АДРЕСА_1 , а її син ОСОБА_1 - позивач, входив до складу її сім`ї та проживав з нею без реєстрації. Також у довідці вказано, що позивач протягом 6-ти місяців з дня смерті його матері вступив у володіння та користування її майном, тобто фактично прийняв спадщину (а.с. 14-16). Позивач стверджує, що його брат ОСОБА_3 від спадщини матері відмовився, а коли позивач у 2022 році звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки попри наявні відомості з довідки від міської ради про прийняття спадщини позивачем, відсутні відомості про прийняття спадщини його братом, окрім того відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та є розбіжності в документах щодо імені спадкодавця, так як у свідоцтві про її смерть вона вказана як « ОСОБА_4 », в довідці міської ради як « ОСОБА_5 », а в ДРАЦС як « ОСОБА_6 » (а.с.19). На запити суду з нотаріальної контори та архіву було надано відповіді про те, що спадкову справу ОСОБА_8 не виявлено (а.с. 32, 35).

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом було встановлено, що згідно зі свідоцтва про народження позивача його матір вказано ОСОБА_2 , однак те що на відмінно від свідоцтва про смерть ОСОБА_7 вона вказана у свідоцтві про народження позивача по іншому не перешкоджає, за співставлення з іншими доказами встановити, що вона була матір`ю позивача.

Разом з тим, позивач, через відмову нотаріуса, не може оформити спадщину матері, оскільки попри наявні відомості з довідки від міської ради про прийняття спадщини позивачем, відсутні відомості про прийняття спадщини його братом, окрім того відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом в частині визнання права власності на спадкове майно.

Крім того, як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права в судовому порядку.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд зауважує, що до дня набрання чинності ЦК України - 01.01.2004, за ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР передбачалася можливість для спадкоємців прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, якщо зазначені дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого.

Судом було встановлено, що згідно довідок від Липовецької міської ради від 22.12.2021 вбачається, що ОСОБА_2 на день своєї смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 , а її син ОСОБА_1 - позивач, входив до складу її сім`ї та проживав з нею без реєстрації. Також у довідці вказано, що позивач протягом 6-ти місяців з дня смерті його матері вступив у володіння та користування її майном, тобто фактично прийняв спадщину Позивач стверджує, що його брат ОСОБА_3 від спадщини матері відмовився, а на запити суду з нотаріальної контори та архіву було надано відповіді про те, що спадкову справу ОСОБА_8 не виявлено.

Оскільки позивач, будучи сином ОСОБА_2 , після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 6-ти місяців фактично прийняв її спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, а інших осіб які б її прийняли не виявлено, а тому позивач має право успадкувати право по спадщині за законом на земельну частку (пай), розміром 3,50 умовних кадастрових гектари, що на території бувшої Попівської сільської ради, а на даний час Липовецької міської ради, (земельна ділянка № НОМЕР_1 ), яка належала ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН №0105842 від 06.04.2001.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту про те, що позивач є сином ОСОБА_2 , 1920 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Алєшковичі Суземського р-ну Брянської обл. рф, та про визнання за позивачем права по спадкуванню за законом на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради (земельна ділянка № НОМЕР_1 ) згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН №0105842 від 06.04.2001, виданого на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місце проживання: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про встановлення факту родинних відносин та визнання права в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , 1920 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Алєшковичі Суземського району Брянської області російської федерації.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право по спадкуванню за законом на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари, що на території бувшої Попівської сільської ради, а на даний час Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, (земельна ділянка № НОМЕР_1 ) згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН №0105842 від 06.04.2001, виданого на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО