Справа № 574/8/23
Провадження №2/574/72/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Крамаренко Л.А. звернулася до суду з позовом до Буринської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що вона є дочкою ОСОБА_2 , яка є племінницею ОСОБА_3 , постійно доглядала за нею та організувала її поховання. ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала у Сумському геріатричному пансіонаті для ветеранів війни та праці за адресою: АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 ні вона не зверталися з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у зв`язку з тим, що за наявною у них інформацією у ОСОБА_3 було відсутнє майно. У жовтні 2022 року, вона перебираючи речі померлої ОСОБА_3 знайшла заповіт від 05.01.2017 р. ОСОБА_3 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхньосагарівської сільської ради Буринського району Сумської області та державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №742804 від 02.10.2002 р, виданий на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації №157 від 18.07.2002 р. Згідно заповіту ОСОБА_3 все своє майно заповіла їй. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, у ОСОБА_3 у приватній власності знаходилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,89 га, що розташована на території Верхньосагварівської сільської ради Буринського Сумської області (нині Буринської міської ради).

У зв`язку з вищезазначеним, вона звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Шоколо Н.В. з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як не володіла відомостями про вищезазначені заповіт та державний акт на право приватної власності на землю, не знала про його існування.

Крім того, внаслідок запровадження карантину на території України та введення карантинних обмежень, було зупинено рух громадського транспорту міжобласного сполучення та листом Міністерства юстиції України від 17.03.2020 року №1534/19.5/32-20 було рекомендовано нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні дії. Також, як на поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини позивачка покликається на введення з 24.02.2022 року на території України воєнного стану.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 10.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської від року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились та про причини неявки не повідомили.

Однак, від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Крамаренко І.В. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач Буринська міська рада правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась та заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавала.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи.

Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, Ковпаківський район, Сумська область померла ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла, в тому числі і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,89 га, що знаходиться на території Верхньосагарівської сільської ради, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №742804, виданого 02.10.2002 р. на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації №157 від 18.07.2002 року (а.с.12-13).

Відповідно довідки комунальної установи Сумської обласної ради Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці №07.01/577 від 27.10.2022 підопічна КУСОР Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці ОСОБА_3 , 1939 року народження, була зареєстрована з 02.08.2017 року та проживала по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно заповіту посвідченого 05.01.2017 року, Швець Т.М. , секретарем виконавчого комітету Верхньосагарівської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №03, ОСОБА_3 за життя все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , 1973 року народження (а.с.10).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачка, вважаючи себе спадкоємцем за заповітом, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подала, що підтверджується листом приватного нотаріуса Шокола Н. (а.с.9).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з приписами статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

До предмета доказування у даній справі входить не лише наявність у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а й що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом чи за законом певної особи, а також наявність чи відсутності у неї інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 у позовній заяві про віднесення її до однієї із черг спадкування не вказує, а лише покликається на складений ОСОБА_3 на її користь заповіт від 05.01.2017 року.

Однак, жодних доказів того, що вказаний заповіт, який складений більш як за чотири роки до смерті ОСОБА_3 , залишився чинним, а також того, що в останньої були відсутні інші спадкоємці, в тому числі і ті, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, які прийняли спадщину сторона позивача не надала. Будь-яких відомостей про те, що чи взагалі заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_3 також не надано.

За відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження вищевказаних обставин суд взагалі позбавлений можливості перевірити чи є Буринська міська рада належним відповідачем у даній справі.

Однак, клопотань про витребування доказів від позивачки та її представника не до суду надходило та, як в підготовче судове засідання, так і в судове засідання під час судового розгляду останні не з`явились.

Крім того, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Однак, жодних належних та достатніх доказів на підтвердження своїх доводів щодо необізнаності про наявність заповіту та спадкового майна позивачкою суду не надано.

Кім того, судом не може бути визнано поважною таку причини пропуску строку для прийняття спадщини, як необізнаність особи про наявність спадкового майна.

Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року в справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21).

Також, не заслуговують на увагу покликання позивачки на зупинення руху громадського транспорту міжобласного сполучення внаслідок запровадження карантину на території України, оскільки як місцем проживання останньої, так і місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є м. Суми.

Покликання ОСОБА_1 на лист Міністерства юстиції України від 17.03.2020 року №1534/19.5/32-20 було є безпідставними, оскільки вказаним листом було рекомендовано нотаріусам прийом громадян здійснювати виключно для вчинення невідкладних

нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених

законодавством строків, до яких в тому числі відноситься і строк для прийняття спадщини.

Не може бути визнано судом поважною причиною пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини і введення на території України воєнного стану, оскільки його було введено вже після закінчення цього строку.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає в зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.10-13, 223, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач - Буринська міська рада Сумської області, місцезнаходження: 41700, Сумська обл., Конотопський район, м. Буринь, вул. Першотравнева, 1; .

Повне судове рішення складено 06.03.2023 року.

Суддя Т.Р. Гук