Справа № 357/4355/23
Провадження № 2/357/1609/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Хоменко О. Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між сторонами.

Позовні вимоги мотивував тим, що 25 квітня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування останніх у шлюбі сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття взаємної поваги та любові. Шлюбні відносини фактично припинені та носять формальний характер.

Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з призначенням судового розгляду на 12 травня 2023 року.

12 травня 2023 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить повернути прізвище « ОСОБА_4 ».

12 травня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, в якій остання просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

25 квітня 2015 року сторони уклали шлюб між собою (а.с.7). Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 (а.с.8). Спільне проживання між сторонами фактично припинено.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).

Приймаючи до уваги те, що позивач у своїй заяві від 12 травня 2023 року просив повернути прізвище « ОСОБА_4 », яке не є дошлюбним прізвищем ні позивача ні відповідача, суд вважає за доцільне відмовити у заяві про повернення даного прізвища.

Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору сплаченого позивачем під час подачі позову до суду.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги те, що відповідач до початку судового розгляду визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за доцільне стягнути з неї на користь позивача 50 відсотків від сплаченого судового збору, з одночасним поверненням 50 відсотків від сплаченого збору позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 25 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 412 розірвати.

В задоволенні заяви позивача про повернення прізвище « ОСОБА_4 » - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків від сплаченого останнім судового збору в розмірі 536,80 грн., згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 11 квітня 2023 року.

Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків від сплаченого останнім судового збору за подання позовної заяви в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко