Сквирський районний суд Київської області
Справа № 2-15/2010
Провадження № 6/376/56/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2023 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Віговського С.І.,

при секретарі Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира заяву ОСОБА_1 , про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.12.2023 року, звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчі листи по цивільній справі № 2-15/2010 такими, що не підлягають виконанню.

На обґрунтування вимог вказує, що 26 травня 2008 року між ним, ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач-1, Заявник) та Відкритим Акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - AT «Універсал Банк», Банк), було укладено Кредитний договір № 056-2008-1641 (надалі - Кредитний договір, Основний договір) відповідно до умов якого Банком було надано Позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 104 125,00 дол. США, що в еквіваленті дорівнювало 505 006,25 грн. за курсом НБУ на день укладення Кредитного договору, під 12,45 % процентів річних за користування кредитними коштами строком до 10 травня 2038 року.

У забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 26 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 (надалі - Поручитель) було укладено Договір поруки № 056-2008-1641-Р (надалі - Договір поруки).

Також у забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між Банком (надалі - Іпотекодержатель) та заявником, ОСОБА_1 (надалі - Іпотекодавець), було укладено Договір іпотеки /нерухомого майна квартири/, який посвідчено 26 травня 2008 року Шкрібляк К.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1051 (надалі - Договір іпотеки), відповідно до п. 1.1. якого Іпотекодавець передавав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 44,80 кв.м., житловою площею 29,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Предмет іпотеки).

Надалі, у зв`язку з невиконанням Боржником зобов`язання Банк звернувся до Сквирського районного суду Київської області із позовною заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

01 березня 2010 року рішенням Сквирського районного суду Київської області у справі № 2-15/2010 позовну заяву Банку задоволено - стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 056-2008-1641 від 26 травня 2008 року, а саме: у розмірі 874 грн. 44 коп. простроченої заборгованості по кредиту, 789 071 грн. 93 коп. заборгованості по кредиту, що стягується достроково, 34 971 грн. 04 коп. заборгованість за простроченими процентами, а всього в сумі 824 917 грн. 41 коп.

На примусове виконання вищезазначеного рішення суду Сквирським районним судом Київської області було видано виконавчі листи (надалі - виконавчі листи, а кожен окремо - виконавчий лист).

У подальшому AT «Універсал Банк» відступило своє право грошової вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Кредитним договором та Договором поруки до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСАП» (надалі - ТОВ «ФК «АСАП») на підставі Договору про відступлення права вимоги № 45/23 від 18 жовтня 2023 року (надалі - Договір відступлення права вимоги за Кредитним договором).

Також, AT «Універсал Банк» відступило до ТОВ «ФК «АСАП» право вимоги за Договором іпотеки на підставі Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки /нерухомого майна - квартири/, посвідченим 26 травня 2008 року Шкрібляк К.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1051, що посвідчений 18 жовтня 2023 року Черленюх Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 383 (надалі - Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки).

Таким чином, на підставі Договору відступлення права вимоги за Кредитним договором та Договору відступлення права вимоги за Договором іпотеки ТОВ «ФК «АСАП» набуло права вимоги за Основним договором та Договором іпотеки.

З моменту відступлення прав вимоги на користь ТОВ «ФК «АСАП» Акціонерне товариство «Універсал Банк» вибуло із зобов`язання за Кредитним договором, в тому-числі за договорами забезпечення Основного договору, та не має жодних повноважень щодо предмету спору.

В подальшому, ТОВ «ФК «АСАП», як правонаступник AT «Універсал Банк», на підставі п. 5.1. Договору іпотеки та ст. 38 Закону України «Про іпотеку» 31 жовтня 2023 року реалізувало своє право Іпотекодержателя на звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору уклавши від свого імені Договір купівлі - продажу квартири, посвідчений Задорожним О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1595, чим відчужило квартиру під номером АДРЕСА_2 , належну на праві власності ОСОБА_1 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав за № 352464905 від 31 жовтня 2023 року.

Окрім того з Витягу з Державного реєстру речових прав № 352466708 від 31 жовтня 2023 року вбачається інформація про припинення іпотеки за відповідним Договором іпотеки, а з Витягу з Державного реєстру речових прав № 352454795 від 31 жовтня 2023 року - про припинення обтяження у зв`язку з реалізацією Предмета іпотеки.

Отже, з моменту звернення стягнення на Предмет іпотеки за Договором іпотеки, ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зобов`язання Позичальника за Кредитним договором є виконаними в повному обсязі, а вказаний Кредитний договір вважається припиненим, на підтвердження чого ТОВ «ФК «АСАП» було видано Довідку за вих. № 31/10-1 від 31 жовтня 2023 року про відсутність претензій та вимог до ОСОБА_1 як Позичальника.

Разом з тим, враховуючи похідний характер договорів поруки, зобов`язання ОСОБА_3 , за Договором іпотеки також є припиненим у зв`язку з виконанням зобов`язання за Основним договором.

На підставі вищенаведеного, заявник вважає, що наразі виконавчі листи, видані Сквирським районним судом Київської області на примусове виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 01 березня 2010 року у справі № 2-15/2010, не підлягають виконанню. А тому враховуючи відсутність зобов`язань у боржника, просить заяву задовольнити.

Вказані обставини справи, встановлені матеріалами справи, які дослідженні безпосередньо судом під час судового розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно частини 3 статті 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, повне та всебічно дослідивши обставини справи та матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року звернуто увагу судів, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Усі подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, на момент подачі даної заяви стягнення з ОСОБА_1 не проводилося, виконавчі дії, спрямовані на стягнення цієї заборгованості з нього, не здійснювалися. Відповідно кредитор обрав для задоволення своїх вимог інший спосіб, а саме задоволення права вимоги шляхом стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, і відповідно він свої вимоги задовольнив.

Суд звертає увагу, що виконавче провадження підлягає закінченню з підстав, визначених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема і у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, виконання в повному обсязі визначеного судовим рішенням обов`язку в ході виконавчого провадження є самостійною підставою для закінчення такого виконавчого провадження.

У такому випадку немає необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд зауважує, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає надання боржнику строку на добровільне виконання рішення суду з моменту відкриття виконавчого провадження, а тому, добровільне виконання виконавчого документа можливе лише до моменту відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.

Отже, в разі виконання своїх зобов`язань боржником перед кредитором, виконавче провадження повинно бути закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а не шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Підтвердження того, що заборгованість по виконавчому листу № 2-15/2010 відсутня, а виконавче провадження завершено, в матеріалах справи немає.

Враховуючи викладене та те, що заявником не надані докази щодо наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , про визнання виконавчих листів виданих на примусове виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 01 березня 2010 року у справі № 2-15/2010, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 056-2008-1641 від 26 травня 2008 року, а саме: у розмірі 874 грн. 44 коп. простроченої заборгованості по кредиту, 789 071 грн. 93 коп. заборгованості по кредиту, що стягується достроково, 34 971 грн. 04 коп. заборгованість за простроченими процентами, а всього в сумі 824 917 грн. 41 коп., такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя С. І. Віговський