ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2080/23 Справа № 212/3946/22 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №212/3946/22 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія»,

на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року,

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заборський О.В., звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» (далі за текстом ТОВ «КБК») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Від спільного життя мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначала, що 21 січня 2016 року рішенням суду шлюб між ними було розірвано.

Вона звернулась до суду із даним позовом в інтересах їх спільного сина, ОСОБА_2 .

Також зазначає, що ОСОБА_3 працював монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія». 16 жовтня 2015 року під час виконання ним трудових обов`язків стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; забійні рани та садна м`яких тканин голови, закрита хребтово-спиномозкова травма, компресійно-уламковий перелом тіл хребців С7 та Th 1 з підвивихом і здавленням спинного мозку, порушення функції тазових органів, нижня параплегія, закрита травма живота, забій передньої черевної стінки.

Відповідно до акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом № 2 від 19 листопада 2015 року нещасний випадок на виробництві стався за наступними обставинами: «16 жовтня 2015 року, приблизно об 15-00 год. ОСОБА_4 з ОСОБА_5 почали виконувати роботи по зварюванню заготовок затискних гвинтів, а монтажник ОСОБА_3 , залишився зі сторони лазу в газохід слідкувати за роботою працівників у колисці. Потім при виконанні робіт в середині газоходу по зачистці ближнього до лазу зварного з`єднання секцій газоходу після зачищення ОСОБА_3 почав виконувати роботи з прибирання сміття під час чого він зачепив електричний подовжувач і світло згасло. Видимість була недостатньою, внаслідок чого ОСОБА_3 впав у вертикальну частину газоходу. Реанімаційна бригада надала необхідну медичну допомогу і доправила ОСОБА_3 в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР».

У зв`язку з нещасним випадком, негативною динамікою та прогресуючого перебігу травми ОСОБА_3 відповідно до довідки МСЕК первинно встановлено 100% втрати професійної працездатності та 1-Б група інвалідності по трудовому каліцтву. Довідками МСЕК від 21 грудня 2016 року та від 03 лютого 2020 року ОСОБА_3 підтверджено 100% втрати професійної працездатності та 1-Б група інвалідності по трудовому каліцтву безстроково.

Таким чином, у зв`язку з травмою, отриманою на виробництві при виконанні робіт з підвищеною небезпекою на ТОВ «КБК», ОСОБА_3 був прикутий до ліжка 6 років 10 місяців, після чого помер внаслідок отриманої ним травми на виробництві, у зв`язку зі смертю якого його син, ОСОБА_2 , втратив близьку людину, люблячого, уважного та турботливого батька. Переносити моральні страждання син почав протягом останніх 6 років 10 місяців внаслідок прогресування хвороби батька та страждань ОСОБА_3 . Син зазнав та зазнає великих моральних страждань незважаючи на час, що пройшов з дня смерті батька, зі смертю якого було порушено звичайний спосіб життя, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя у подальшому.

Оскільки смерть ОСОБА_3 сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, на відповідача покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду сину позивача, яку останній оцінює у 800 000 гривень.

У зв`язку з викладеним, просила суд стягнути з ТОВ «КБК» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 800 000 гривень без урахування податків та інших обов`язкових платежів, а також витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «КБК» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві в сумі 400 000 гривень, без урахування утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «КБК» на користь держави судовий збір в сумі 4 000 гривень. Стягнуто з ТОВ «КБК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в сумі 4 500 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «КБК» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір моральної шкоди до 100 000 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в Акті № 2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, ОСОБА_3 сам допустив численні порушення, які стали наслідком нещасного випадку, судом визначено суму 400 000 гривень. Оскільки покійний батько ОСОБА_2 є основним винуватцем нещасного випадку, який з ним трапився, вважає, що суд не достатньо оцінив ступінь його вини, тому сума моральної шкоди, визначена судом, не може відповідати принципу справедливості.

Також звертає увагу апеляційного суду, що після початку війни підприємство знаходиться на межі виживання і сума в розмірі 400 000 гривень є для підприємства критичною та може призвести до банкрутства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заборський О.В., посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу ТОВ «КЗК» залишити без задоволення, рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Бурковський М.Г., який діє в інтересах відповідача ТОВ «Криворізька будівельна компанія», доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники судового розгляду не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Криворізька будівельна компанія» підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народженн я, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 818 від 24 липня 2007 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту № 2 про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом, убачається, що 16 жовтня 2015 року із ОСОБА_3 на ТОВ «КБК» стався нещасний випадок. ОСОБА_3 , монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, мав стаж роботи за професією 8 років, та причиною настання нещасного випадку із ним було невиконання вимог інструкцій з охорони праці; супутньою - невиконання посадових обов`язків; особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є: 1) ОСОБА_3 , монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, який без завдання бригадира ОСОБА_5 увійшов у газохід та при несправності освітлення, не повідомивши про це бригадира, або керівника робіт, пішов у напрямку вертикального відводу газоходу, чим порушив вимоги розділу 2 п., 2.1 в, п. 2.3 г «Інструкції №1 з охорони праці для монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», затвердженої наказом генерального директора ТОВ «КБК» № 3 від 10.03.2015 року; 2) ОСОБА_5 , бригадир монтажників дільниці № 3 ТОВ «КБК», який не забезпечив належного контролю за безпечним виконанням робіт з дотриманням трудової дисципліни серед членів бригади, чим порушив вимоги п. 5 «Посадової інструкції № 47 бригадира монтажників», затвердженої генеральним директором ТОВ «КВК» від 11.01.2012 року; 3) ОСОБА_6 , виконавець робіт дільниці № 3 ТОВ «КБК», який під час виконання робіт не забезпечив у повній мірі контроль за виконанням працівниками вимог інструкції з охорони праці, чим порушив вимоги розділу 2 п. 2.22 «Посадової інструкції № 49 виконавця робіт», затвердженої генеральним директором ТОВ «КБК» від 01.08.2013 року.

Вказане також підтверджується «Інструкцією № 1 з охорони праці для монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», затвердженої наказом генерального директора ТОВ «КБК» № 3 від 10 березня 2015 року, долученою до справи.

Відповідно Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 16 жовтня 2015 року, що стався на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» з ОСОБА_3 , монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, встановлено, що внаслідок отриманої травми ОСОБА_3 був вставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; забійні рани та садна м`яких тканин голови, закрита хребтово-спиномозкова травма, компресійно-уламковий перелом тіл хребців С7 та Th 1 з підвивихом і здавленням спинного мозку, порушення функції тазових органів, нижня параплегія, закрита травма живота, забій передньої черевної стінки. Основною причиною настання нещасного випадку є невиконання вимог інструкції ОСОБА_3 , а супутня причина - невиконання посадових обов`язків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Таким чином, комісія з розслідування дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_3 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно із довідками МСЕК № 013746 від 3 лютого 2016 року, № 018741 від 21 грудня 2016 року, № 076295 від 3 лютого 2020 року та № 617753 від 3 лютого 2020 року ОСОБА_3 було встановлено 1-Б групу інвалідності за трудовим каліцтвом та 100% стійкої втрати працездатності з 25 січня 2016 року та безстроково з потребою у постійному сторонньому догляді, медикаментозному лікуванні, катетер Пеццера, сидіння для ванни, стілець туалетний, протипролежнева подушка, коляска, столик приліжковий, стілець туалетний, комірець Шанса , памперси, з необхідністю проходження санаторно-курортного лікування.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1929 від 5 серпня 2022 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 47 років.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 812 від 19 серпня 2022 року, що підтверджується також протоколом патологоанатомічного дослідження № 317 від 5 серпня 2022 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок віддалених наслідків переламу хребта (2015 року) в комбінації з травмами спинного мозку з нижнім парапарезом порушенням функції тазових органів, нейротрофічні ураження м`яких тканин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду у зв`язку зі смертю батька.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду, так як їх суд дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування ТОВ «Криворізька будівельна компанія» моральної шкоди ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю його батька ОСОБА_3 , який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вказані підстави відповідальності ТОВ «КБК» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_3 , судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом № 2 по нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 19 листопада 2015 року, в розділі 7 якого зазначено, що причина настання нещасного випадку: основна - невиконання вимог інструкції, супутня - невиконання посадових обов`язків. (а.с.17-23)

Відповідно висновку комісії в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 жовтня 2015 року о 16 годині 00 хвилин на ТОВ «КБК» від 19 листопада 2015 року нещасний випадок з монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 4 розряду ОСОБА_3 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1. (а.с. 24-30)

В зв`язку з вищевикладеним колегія судів апеляційного суду відхиляє доводи відповідача в апеляційній скарзі про відсутність вини підприємства у настанні нещасного випадку.

Факт заподіяння моральної шкоди сину померлого неповнолітньому ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, ОСОБА_2 у зв`язку із втратою батька, переживає душевні та психологічні страждання, позбавлений можливості отримувати від нього піклування та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення його нормальних життєвих зв`язків та докладання з його боку додаткових зусиль для організації свого життя.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків неповнолітнього сина з рідною людиною.

Визначаючи розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті в сумі 400 000 гривень, суд виходив того, що сам факт смерті потерпілого ОСОБА_3 беззаперечно свідчить про те, що його син відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Дитина втратила близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума компенсації моральної шкоди повинна складати 400 000 гривень, що відповідатиме принципу справедливості .

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь ОСОБА_1 , який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав неповнолітній ОСОБА_2 , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів апеляційного суду, враховуючи глибину і тривалість моральних страждань неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , характер психологічної травми, яку він отримав у зв`язку зі смертю рідної людини, конкретні обставини по справі, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, який втратив турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті в сумі 400 000 гривень, відповідає засадам розумності, виваженості.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає такими, що не знайшли своє підтвердження.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Оскільки апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 01 березня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста