Справа №557/1338/22
Провадження №2/557/52/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

номер справи №557/1338/22,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач: Гощанська селищна рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гощанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Гощанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .

Вказує, що після смерті матері спадщину прийняла своєчасно, згідно якого позивачка успадкувала від матері будинок з надвірними будівлями.

В серпні 2022 року Позивачці стало відомо від односельців та колишніх працівників КСП імені Мічуріна Гощанського району, що її мама ОСОБА_3 була членом КСП імені Мічуріна Гощанського району та мала право на земельну частку (пай).

Під час звернення до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області стосовно надання інформації про наявність в списку громадян-членів КСП імені Мічуріна Гощанського району Рівненської області гр. ОСОБА_3 , стало відомо, що остання включена під номером 219 до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства згідно додатка №1 до державного акта на право колективної власності на землю серії РВ №00008 від 16.07.1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству імені Мічуріна Гощанського району.

Водночас, громадянка ОСОБА_3 відповідно до пункту 46 змін та доповнень до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства додатку 2 до протоколу комісії КСП імені Мічуріна від 18.06.1997 виключена зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства у зв`язку із смертю.

Таким чином, враховуючи те, що право на земельну частку (пай) розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, входило в спадкову масу спадкодавців, вважає що має право на належну земельну частку, однак у зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай), звернувся до суду за захистом свого права на спадкове майно.

Відповідачі відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2022 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без його участі.

Представник позивача в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без його участі

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду, позов визнав та просить справу розглянути без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 30.08.2022 №29-17-0.2-3027/2-22, вбачається, що громадянка ОСОБА_3 включена під номером 219 до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства згідно додатка №1 до державного акта на право колективної власності на землю серії РВ №00008 від 16.07.1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству імені Мічуріна Гощанського району.

Водночас, громадянка ОСОБА_3 відповідно до пункту 46 змін та доповнень до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства додатку 2 до протоколу комісії КСП імені Мічуріна від 18.06.1997 виключена зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства у зв`язку із смертю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) зазначеній громадянці не видавався.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , видане виконкомом Синівської сільської ради Гощанського району 20 вересня 1995 року, актовий запис №24.

Після смерті матері Позивачки спадщину прийняла Позивачка про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29 серпня 1996 року, спадкова справа №164, реєстровий №1416, згідно якого позивачка успадкувала від матері будинок з надвірними будівлями.

Позивач вважає що має право на належну земельну частку, однак у зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай), звернувся до суду за захистом свого права на спадкове майно.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, а також на права на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

У частині другій статті 23 цього Кодексу визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно з частинами першою, другою статті 2 указаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно з пунктом 2 цього Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов:

1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта.

Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду: від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 (провадження № 61-13243св20).

За змістом статті 9 ЦК Української РСР 1963 року, якій кореспондують положення статті 25 чинного ЦК України, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Враховуючи, вищевикладене, на день своєї смерті ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «імені Мічуріна» Гощанського району та таке право перейшло до ОСОБА_1 яка вважається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 та враховуючи те, що ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на зазначене майно, то за ним як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 необхідно визнати право на земельну частку (пай) розміром 1,91 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «імені Мічуріна» Гощанського району.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в даній частині доведеними і такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.81,141,247,258,264-265,268,273, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Гощанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 право на земельну частку (пай), розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, на території Гощанської селищної ради, яке спадкується після смерті її матері ОСОБА_3 , члена КСП імені Мічуріна колишнього Гощанського району Рівненської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я Д.В. Пацко