Справа №591/371/23
Провадження № 4-с/591/2/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

представника скаржника Кондратенка М.М.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

представника суб`єкта оскарження старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дудченко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 , боржник: ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербенко Вікторії Михайлівни, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року ОСОБА_3 , яка діє через свого представника адвоката Кондратенка М.М., звернулась до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербенко В.М, у якій просить:

- визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вербенко Вікторії Михайлівни від 24 жовтня 2022 року ВП № 58944242 про закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язати уповноважену особу (державного виконавця) Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винести постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 58944242.

Скарга мотивована тим, що постановою Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 591/3056/18 рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_4 досягла повноліття, що є підставою для припинення стягнення аліментів на неї згідно рішення суду.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 жовтня 2022 року № 58944242 державним виконавцем встановлено, що рішення суду виконано, оскільки найстаршою дитиною досягнуто повноліття.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки державний виконавець не врахував, що судом стягнуто аліменти на двох дітей згідно рішення суду, а відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України визначено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови не врахував обставину того, що рішенням суду аліменти стягнуті на двох дітей та досягнення старшою дитиною повноліття є підставою для застосування ч. 3 ст. 183 СК України та аліменти зобов`язані надалі стягуватися на другу (найменшу) дитину за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення ним повноліття.

Зауважує, що раніше постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем стягувачу не направлялася, не вручалася, про її існування стало відомо тільки зі слів боржника, після чого було здійснено адвокатський запит.

Зокрема, 30 грудня 2022 року листом за № 11/72617 начальник Зарічного ВДВС повідомив, що 24 жовтня 2022 року керуючись п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з досягненням найстаршою дитиною повноліття. Разом з листом надана копія оскаржуваної постанови, яку представник скаржниці отримав 09 січня 2023 року. За таких обставин, вважає, що строк на звернення до суду зі скаргою не пропущено.

Посилаючись на вказані обставини, скаржниця просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаною скаргою та призначено справу до судового розгляду на 27 січня 2023 року.

27 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд скарги відкладено на 28 лютого 2023 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування для огляду в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження.

14 лютого 2023 року представник скаржниці ОСОБА_3 адвокат Кондратенко М.М. подав клопотання про поновлення строку на подачу скарги на постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 24 жовтня 2022 року ВП № 58944242 про закінчення виконавчого провадження. Клопотання мотивовано тим, що боржник самостійно відраховував по частині в рахунок сплати аліментів на дитину на картку стягувача, тому вона продовжувала отримувати аліменти на свою картку та не була обізнана про порядок та хто саме є відправником коштів. Отже, порушення своїх прав вона не відчула. Дізнавшись від боржника про наявність оскаржуваної постанови, боржником одразу були вчинені дії щодо спрямування запиту до ДВС на отримання інформації про стан виконавчого провадження, що свідчить про її занепокоєння та прояв інтересу до виконання рішення (а.с. 31).

У поданих письмових запереченнях боржник ОСОБА_1 просить подану скаргу залишити без розгляду з підстави пропуску процесуального строку для її подання. Зазначає, що поданням власноручно написаної заяви від 01 квітня 2022 року за місцем роботи боржника ОСОБА_3 розуміла і визнала факт виконання рішення у повному обсязі після досягнення донькою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звертає увагу суду, що з квітня 2022 року кошти на рахунки ДВС не надходили, проте ані заявницею ОСОБА_3 , ані виконавцем до жовтня 2022 року жодних дій не здійснювалось, заходи не вживались, а кошти йшли окремо на рахунки ОСОБА_3 . Постановою державного виконавця від 24 жовтня 2022 року закрито виконавче провадження № 58944242 у зв`язку з його повним фактичним виконанням (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»), як чітко визначено у вказаному рішенні суду, до 03 квітня 2022 року здійснювалося у межах виконавчого провадження примусове виконання вказаного рішення суду. Таким чином, 24 жовтня 2022 року ОСОБА_3 мала дізнатися про закриття виконавчого провадження та винесення відповідної постанови державним виконавцем.

Вказує, що в судовому засіданні у цивільній справі № 591/1707/22 ще 19 грудня 2022 року представник ОСОБА_3 адвокат Кондратенко М.М. повідомляв суду про надходження даної постанови на їх адресу. Ухвалою суду у даній справі встановлено, що ОСОБА_3 не оскаржувала вказану постанову про закриття виконавчого провадження, тому вирішила звернутися із заявою про видачу судового наказу.

Зазначає, що очевидним є зловживання процесуальними правами скаржницею ОСОБА_3 та її представником ОСОБА_6 відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України на оскарження дій старшого державного виконавця Зарічного відділу ДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), які ввели в оману орган державної влади та суд.

До того ж, достовірно знаючи про сплив строку на оскарження постанови, заявниця та представник навмисно ввели адвокатським запитом від 23 грудня 2022 року в оману Зарічний відділ ДВС (зареєстровано лише 26 грудня 2022 року), повідомивши неправдиву інформацію про необізнаність щодо дати отримання оскаржуваної постанови, оскільки ще 22 грудня 2022 року завірену постанову, яка є предметом оскарження, спрямували у додатках до заяви до суду. Так само, 16 січня 2023 року у Зарічному районному суді м. Суми при зверненні з даною скаргою повідомили неправдиву інформацію про дату отримання оскаржуваної постанови (а.с. 36-39).

У відзиві на скаргу Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа від 11 квітня 2019 року у справі №591/3056/18 з дня його пред`явлення 18 квітня 2019 року до 04 квітня 2022 року Зарічним ВДВС у м. Суми здійснювалося стягнення за ВП № 58944242. Згідно заяви божника від 09 січня 2023 року за № 574 стало відомо, що стягувач ОСОБА_3 написала заяву за місцем роботи боржника для перерахунку аліментів на її реквізити.

Звертає увагу, що з квітня 2022 року кошти на рахунки ДВС не надходили, проте ані заявницею ОСОБА_3 , ані виконавцем до жовтня 2022 року жодних дій не відбувалось, заходи не вживались, а кошти йшли окремо на рахунки ОСОБА_3 . Постановою державного виконавця від 24 жовтня 2022 року закрито ВП № 58944242 у зв`язку з його повним фактичним виконанням (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»), як чітко визначено у вказаному рішенні суду, до 03 квітня 2022 року здійснювалося у межах виконавчого провадження примусове виконання вказаного рішення суду. Крім того, 24 жовтня 2022 року ОСОБА_3 мала дізнатися про закриття виконавчого провадження та винесення відповідної постанови державним виконавцем. Також у телефонному режимі стягувачка була повідомлена про закінчення виконавчого провадження, але до відділу так і не з`явилась (а.с. 49-50).

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_3 адвокат Кондратенко М.М. скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Бєломар К.О., а також представник суб`єкта оскарження старший державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дудченко Д.А. заперечили проти задоволення скарги.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 травня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 4-5).

На примусовому виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження № 58944242 з примусового виконання виконавчого листа № 591/3056/18 від 11 квітня 2019 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 травня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 старша донька сторін ОСОБА_7 досягла повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербенко В.М. від 24 жовтня 2022 року було закінчено виконавче провадження № 58944242 з примусового виконання цього виконавчого листа на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з тим, що рішення суду виконано, найстаршою дитиною досягнуто повноліття (а.с. 8).

Вирішуючи питання пропуску строку для звернення до суду зі скаргою, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина 2 статті 449 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження № 58944242 вбачається, що в матеріалах виконавчого провадження наявний супровідний лист від 24 жовтня 2022 року про направлення сторонам виконавчого провадження копії оскаржуваної постанови.

Однак, у судовому засіданні представник скаржниці заперечив проти отримання стягувачкою копії оскаржуваної постанови, стверджуючи, що остання не отримувала копії цієї постанови, тому не була обізнана про наявність порушеного права. До того ж, вона увесь час продовжувала отримувати аліменти, які відраховувалися за місцем роботи боржника на підставі поданої ним заяви про добровільне відрахування аліментів у розмірі частки від усіх видів його заробітку, тому не знала і не могла знати про порушення її прав у зв`язку з наявністю оскаржуваної постанови.

Суд звертає увагу на те, що матеріали виконавчого провадження не містять даних про отримання копії оскаржуваної постанови стягувачкою, а також не містять даних про повернення поштового конверта неврученим з відміткою про причину повернення, ураховуючи, що боржник ОСОБА_1 стверджував про те, що копію постанови державного виконавця від 24 жовтня 2022 року він отримав засобами поштового зв`язку.

Разом з тим, в судовому засіданні представник стягувачки визнав той факт, що про наявність оскаржуваної постанови стягувачці стало відомо у грудні 2022 року під час розгляду іншої цивільної справи між цими ж сторонами. У зв`язку із зазначеним, 22 грудня 2022 року ним було направлено адвокатський запит на адресу Зарічного відділу ДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у відповідь на який 09 січня 2023 року він отримав копію оскаржуваної постанови (а.с. 6, 7, 9, 10).

За таких обставин, ураховуючи факт отримання представником стягувачки копії оскаржуваної постанови лише 09 січня 2023 року, після чого 16 січня 2023 року стягувачка в особі її представника звернулася до суду зі скаргою, а також те, що з моменту коли стягувачка у грудні 2022 року дізналася про порушення її права до моменту звернення до суду зі скаргою минув незначний проміжок часу, оскільки остання вживала заходів для отримання копії оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для подання скарги та про наявність підстав для поновлення цього строку.

Заперечення божника про те, що представник скаржниці подавав до суду копію оскаржуваної постанови разом із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів від 23 грудня 2022 року (а.с. 41-43), тому ще станом на 23 грудня 2022 року мав копію оскаржуваної постанови, суд не приймає до уваги, ураховуючи пояснення представника скаржниці про те, що до цієї заяви була додана копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 жовтня 2022 року ВП № 58944242, яка наявна в матеріалах іншої цивільної справи у спорі між цими сторонами та була долучена боржником. Натомість для звернення до суду зі скаргою представник скаржниці вживав дії для отримання копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 жовтня 2022 року ВП № 58944242 саме від органу ДВС, як суб`єкта оскарження.

Щодо розгляду скарги по суті, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За положеннями частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно вимог частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини регулюється положеннями статті 183 СК України.

Так, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, закон встановлює та гарантує, що частки усіх дітей, на яких судом стягуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого покладається обов`язок сплачувати аліменти, що визначається судом, є рівними. Причому таке правило діє лише до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Після досягнення найстаршою дитиною повноліття, мати або батько, той, з яким проживають інші діти платника аліментів, на яких також стягуються аліменти, має право звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на цих дітей. У даному випадку мова може йти про збільшення розміру аліментів у зв`язку із зменшенням кількості дітей, на утримання яких було визначено єдину, загальну частку від заробітку платника аліментів.

В іншому випадку ч. 3 ст. 183 СК України передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти на неповнолітніх дітей стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, у цьому випадку також діє правило про рівність часток усіх дітей, на яких сплачуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого за рішенням суду покладено обов`язок сплачувати аліменти.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частиною першою статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частини 1, 2 статті 451 ЦПК України).

Ураховуючи те, що старшій дитині сторін ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилось 18 років, тому, відповідно, з травня 2022 року за вказаним рішенням необхідно стягувати 1/6 частину з усіх видів заробітку боржника щомісячно, здійснивши вирахування тієї рівної частки, що припадала на найстаршу дитину.

Однак, не звернувши уваги на вимоги ч. 3 ст. 183 СК України, державний виконавець передчасно винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, пославшись на те, що рішення суду виконано.

В судовому засіданні представник суб`єкта оскарження зауважила, що державному виконавцю було незрозуміло рішення суду щодо порядку стягнення аліментів.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пункту 10 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» одним із прав державного виконавця є право звертатися до суду із заявою (поданням) про роз`яснення рішення. Однак, державний виконавець не реалізувала надані їй законом права, а протиправно винесла оскаржувану постанову, чим порушила права стягувачки.

Крім того, ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року роз`яснено постанову Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року в справі № 591/3056/18, а саме те, що після досягнення повноліття донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти продовжують стягуватися на сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку, щомісячно, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на доньку (а.с. 32-33).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими, тому необхідно визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вербенко В.М. від 24 жовтня 2022 року ВП № 58944242 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язати старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербенко В.М. або іншу посадову особу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 58944242.

Отже, вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вербенко Вікторії Михайлівни від 24 жовтня 2022 року ВП № 58944242 про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язати старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербенко Вікторію Михайлівну або іншу посадову особу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 58944242.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 06 березня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова