Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1410/22

30 січня 2023 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.
з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.
позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час його смерті та перебування на його утриманні, -

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час його смерті та перебування на його утриманні, -
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 02.10.2004. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6 . 15.06.2012 шлюб між ними розірваний і вони деякий час проживали окремо. Через незначний проміжок часу вони знову почали проживати однією сім`єю за зареєстрованим місцем проживання позивача АДРЕСА_1 . Під час проживання з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась дочка ОСОБА_7 . Однією сім`єю вони проживали до моменту смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 від ушкоджень, отриманих внаслідок бойових дій. Під час спільного проживання як подружжя вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки подружжя, доглядали за будинком, разом проводили весь час, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, виховували дітей, проводили свята у колі рідних та друзів.
Крім того, позивач стверджує, що повністю перебувала на утриманні ОСОБА_5 , не працювала, оскільки доглядала за дітьми, натомість чоловік мав стабільні заробітки від приватних робіт.
Вказує, що встановлення вказаних фактів пов`язане з оформленням спадкових прав, отримання соціальної допомоги, пенсії по втраті годувальника.
Короткий зміст відзивів:
Головним управлінням пенсійного фонду України в Івано-Франківській (далі Управління) подано заперечення на заяву, у яких Управління, посилаючись на розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , просить відмовити в задоволенні заяви про встановлення фактів постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час його смерті та перебування на його утриманні.
Відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 подані пояснення, у яких вони просять відмовити в задоволенні заяви повністю. На обґрунтування своїх заперечень зазначають, що заявницею не надано доказів на підтвердження ведення спільного господарства з ОСОБА_5 , наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю.
Стислий виклад позицій сторін:
Позивач та її представник в судовому засідання вимоги позову підтримали повністю з підстав, зазначених в позові, просили їх задовольнити, встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 2013 по 14.04.2022. Також просили встановити факт, що ОСОБА_1 у період часу з 2013 року по 14.04.2022 перебувала на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідачі та їх представники в судове засідання не прибули.
Відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подані заяви про розгляд справи без їх присутності, у яких зазначено про повне визнання позовних вимог.
Представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_9 у поясненнях заявлено клопотання про розгляд справи без їх участі.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області також подано клопотання про розгляд справи без участі представника Управління.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2022 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Фактичні обставини, встановлені судом:
Між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_5 02.10.2004 укладено шлюб, який був розірваний на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2012 у справі № 0911/1623/2012, яке набрало законної сили 26.06.2012. ( а.с. 8)

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у подружжя 16.04.2011 народився син ОСОБА_8 , що також підтверджується вказаним рішенням суду у справі № 0911/1623/2012, яке набрало законної сили. ( а.с. 8)

Після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача з ОСОБА_5 народилась дочка ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Саджавської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 04.07.2017.( а.с. 6).

Крім того, батьківство ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_7 також підтверджується Витягом № 0 від 27.04.2022 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, з якого слідує, що відомості про батька записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, тобто за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. ( а.с.9)

Також до матеріалів справи позивачем додані фотокартки із зображенням її чоловіка з дітьми, а також фото на якому зображено вся сім`я на відпочинку у с. Космач 2020 року ( а.с.21-26).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 22.04.2022 Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .( а.с. 10)

З лікарського свідоцтва про смерть № 1234 від 17.04.2022 та довідки про причину смерті від тієї ж дати, виданих КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» слідує, що причиною смерті ОСОБА_5 були ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї ( а.с. 15, 17).

У зв`язку з цим позивачу, із зазначенням її прізвища як « ОСОБА_9 », вручено сповіщення сім`ї про загибель № НОМЕР_3 , у якому ІНФОРМАЦІЯ_10 сповістив позивача про смерть її чоловіка солдата ОСОБА_5 ( а.с. 16).

Відповідно до довідки, виданої старостою Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради від 26.04.2022р за вих. № 188 позивач ОСОБА_1 дійсно займалась похованням свого чоловіка ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 та похований 20.04.2022р. на сільському кладовищі с.Саджавка Коломийського району, Івано-Франківської області.( а.с.120).

Про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю свідчить акт обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 складеного старостою с. Саджавка згідно якого ОСОБА_5 фактично проживав разом з сім`єю за адресою АДРЕСА_1 не менше 6 років перед його смертю.В акті обстеження вказано, що зі слів сусідів та самої ОСОБА_1 , вона проживала разом з ОСОБА_5 до дня його загибелі та виховували спільних дітей, вели спільне господарство та побут, а також обробляли земельні ділянки, та будували спільно будинок (а.с.130- 131).
Відповідно до довідки, виданої КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» від 24.01.2023р за вих..№ 7 позивач ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною з 05.09.2017 по 22.06.2021р.( а.с. 122).

З трудової книжки ОСОБА_10 серії НОМЕР_4 вбачається, що позивач до 01.06.2021 працювала в КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» на посаді медичної сестри, після чого була звільнена за згодою сторін. ( а.с 18-20)

Згідно трудового договору від 19.01.2021р за №178 укладено між ОСОБА_5 та ЗАТ»Autoveda» ОСОБА_5 прийнятий на роботу водієм міжнародного грузового транспортного засобу.( а.с. 123-127).

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду пояснили, що після розірвання шлюбу у 2012 році позивач з ОСОБА_5 продовжили спільно проживати за адресою: АДРЕСА_1 . У 2017 році у них народилась дочка ОСОБА_13 . Подружжя вели спільне господарство, будували та реалізовували сімейні плани. Вони любили та поважали один одного. У них був спільний сімейний бюджет, вони спільно планували своє майбутнє, разом вирішували питання щодо фінансових витрат. Зокрема, спільними коштами та спільними зусиллями побудували будинок в с. Саджавка. Також свідки повідомили, що єдиним джерелом доходів їх сім`ї були стабільні заробітки ОСОБА_5 , які він отримував працюючи за межами держави.

У судовому засіданні свідки підтвердили обставини, на які посилалася позивач при зверненні до суду.

Також з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою з аналогічними вимогами в порядку окремого провадження, яку ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.07.2022 у справі № 348/841/22 залишено без розгляду та роз`яснено заявнику її право на звернення до суду у позовному порядку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:
Відповідно до частини першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51 сво 18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зробила висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці (постанова Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 694/1540/20).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наявних у матеріалах справи доказів суд встановив, що ОСОБА_5 після розірвання шлюбу судом у 2012 році і по день смерті продовжив проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з дружиною ОСОБА_1 (позивачем). На користь цих доводів свідчать ті обставини, що він постійно проживав у будинку з позивачем та їх двома дітьми, після розірвання шлюбу у 2017 році у сторін народилась друга дитина, сім`я проводила разом дозвілля, виховували дітей, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, планували майбутнє життя, зокрема будували будинок. Вказані обставини підтверджуються, зокрема, свідоцтвом про народження другої дитини дочки ОСОБА_14 та Витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію її народження, фотокартками з фіксацією спільного дозвілля сім`ї, а також показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Також про факт подружніх стосунків свідчить та обставина, що саме позивача ОСОБА_5 , при проходженні служби в ЗСУ, зазначив як свою дружину з прізвищем « ОСОБА_9 », якій слід повідомити про його загибель, що підтверджується сповіщення сім`ї про загибель № НОМЕР_3 .

Вказані докази узгоджуються між собою та підтверджують пояснення позивача про те, що після розірвання шлюбу вона продовжила проживати з чоловіком однієї сім`ю як подружжя.

Також судом при вирішенні даної справи приймається до уваги і відсутність заперечень відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є батьками загиблого чоловіка,проти позовних вимог та обставин наведених у позовній заяві.
Згідно з ч.ч. 1, 2, п. в ч. 3 статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює.

Аналогічні норми містить ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Вказані норми чинного законодавства повністю кореспондуються із нормами викладеними у ст.ст. 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї (Постанова Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 409/1851/19).
З матеріалів справи слідує, що позивач не працює, є матір`ю двох малолітніх дітей віком 11 та 5 років, батьком яких був ОСОБА_5 . З пояснень свідків слідує, що заробітки ОСОБА_5 були основним джерелом доходів сім`ї позивача, вона та їх діти утримувались виключного з його доходів. Сімейний бюджет та заощадження також утворювались за рахунок доходів ОСОБА_5 .
Висновки суду:
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять належні, допустимі та ґрунтовні докази того, що позивач, незважаючи на розірвання шлюбу за рішенням суду, постійно мешкала зі своїм чоловіком ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 і до його смерті, разом систематично вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дітей, дбали про утримання житла, будували будинок. Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування, оскільки надавалась їй систематично, носила постійний характер, що свідчить про перебування позивача на утриманні останнього до дня його смерті.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, зважаючи на те, що позивач немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , на основі з`ясованих обставин і наданих доказів справи суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 15, 141, 259, 264, 265, 315 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час його смерті та перебування на його утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 2013 по 14.04.2022 року.

Встановити факт, що ОСОБА_1 у період часу з 2013 року по 14.04.2022 року перебувала на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 09.02.2023.