КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П., заінтересована особа:ТОВ «Кей-Колект», у якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П. від 17.09.2021 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, на підставі виконавчого листа № 759/15500/13-ц, виданого 27.02.2015 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу у розмірі 1 362 755,17 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27.05.2015 Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 759/15500/13-ц на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Кей Колект» борг у розмірі 170 090, 85 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.08.2013 становить 1 359 536,17 грн. та 3 219,00 грн. сплаченого судового збору, а всього 1 362 755,17 грн.

17.09.2021 ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № НОМЕР_1). Про існування зазначеної постанови ОСОБА_1 стало відомо 28.09.2021 в зв`язку з отриманням її поштою. Зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та протиправною, винесеною з порушенням вимог законодавства (т. 2 а.с. 1-4).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2022 скаргу ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П., ТОВ «Кей-Колект» задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П. від 17.09.2021 про відкриття провадження, виконавче провадження № НОМЕР_1 відкритого на виконання листа № 759/15500/13-ц, виданого 27.02.2015 Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення боргу у розмірі 1 362 755,17 грн (а.с. 72-75).

В апеляційній скарзі, ТОВ «Кей-Колект», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні скарги. Зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що виконавчий документ неодноразово перебував на виконанні, однак, зроблено хибний висновок щодо пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання неодноразово переривався та поновив свій перебіг саме з 15.07.2021, тому стягувачем не пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та в межах строків визначених Законом України «Про виконавче провадження» пред`явлено виконавчий лист до виконання до ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П. (а.с. 79-81).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час звернення стягувача до приватного виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з відповідача заборгованості по виконавчому листу № 759/15500/13-ц виданого 27.02.2015 Святошинським районним судом м. Києва, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - пропущено.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можна з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у справі № 759/15500/13-ц рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.10.2014, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.11.2014, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Кей Колект» борг у розмірі 170 090, 85 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.08.2013 становить 1 359 536,17 грн. та 3 219,00 грн. сплаченого судового збору, а всього 1 362 755,17 грн.

18.03.2016 старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Чубаревим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа № 759/15500/13-ц, виданого 10.04.2014 (а.с. 40).

12.03.2020 головним державним виконавцем Святошинського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), Абакумовою Н.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП № НОМЕР_3 (а.с. 42).

27.03.2020 ПВ ВО м. Києва Бережним Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа № 759/15500/130ц виданого 27.02.2015 (а.с.47).

15.07.2021 ПВ ВО м. Києва Бережним Я.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № НОМЕР_2 (а.с. 48).

17.09.2021 ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 на підставі виданого 27.02.2015 Святошинським районним судом м. Києва виконавчого листа по справі № 759/15500/13-ц (а.с.52).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, ш:о спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, ш:о визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом ч. 1, 2 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016.

Згідно п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом від 02.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону,

Відповідний правовий висновок викладений також в постанові Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 361/1222/20 (провадження М 61-18919ск20)

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.10.2014 набрало законної сили 13.11.2014 (ухвала Апеляційного суду м. Києва від 13.11.2014). На момент постановлення судового рішення апеляційним судом, строк пред`явлення виконавчого документу становив 1 рік (а.с. 22). Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання спливав 13.11.2015.

Згідно інформації автоматизованої системи виконавчого провадження, в якій реєструються виконавчі документи, подані на виконання, вперше виконавчий лист № 759/15500/13-ц про стягнення заборгованості було пред`явлено до виконання 18.03.2016 та відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості у розмірі 1 362 755,17 грн (т. 2 а.с. 40).

12.03.2020, на підставі заяви та керуючись ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист № 759/15500/13-ц було повернуто стягувачу (т. 2 а.с. 42).

В подальшому, ТОВ «Кей-Колект» було пред`явлено вказаний виконавчий лист до виконання та 27.02.2020 відкрито виконавче провадження.

З вищенаведеного вбачається, що звертаючись до виконавчої служби у березні 2016 року, стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа по справі № 759/15500/13-ц щодо стягнення заборгованості у розмірі 1 362 755,17 грн, що залишилось поза увагою державного виконавця, який відкрив виконавче провадження, згідно постанови від 18.30.2016.

Оскільки вказана постанова не була ніким оскаржена і є чинною на даний час, усі подальші процесуальні дії щодо виконання, повернення та повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, є правомірними, в тому числі і оскаржувана постанова ПВ ВО м. Києва Мойсеєнко Д.П. від 17.09.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 на підставі виданого 27.02.2015 Святошинським районним судом м. Києва виконавчого листа по справі № 759/15500/13-ц.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що виконавчий лист від 10.04.2014 та виконавчий лист від 27.02.2015 є одним й тим же документом, у якому помилково зазначено дату видачі - 10.04.2014. Оскільки виконавчий документ не може бути виданий без наявності судового рішення по суті розгляду справи, яке набрало законної сили у даній справі 13.11.2014. Тому, зазначена обставина може бути предметом виправлення описки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 27 березня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова