Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 лютого 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В СТ А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 10.02.2006 року посвідченим державним нотаріусом А.В. Ластівка та зареєстровано в реєстрі за №3-408, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10055369 від 10.03.2006 року.

Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстровані: мама позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внуки позивачки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , колишня невістка позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Однак, позивачка вказує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із дітьми: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , не проживає у квартирі позивачки з серпня 2020 року.

В кінці 2019 на початку 2020 року відносини сина позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідачки розладились. З метою недопущення сварок та забезпечення якнайкращих інтересів дітей (внуків позивачки), недопущення порушення їх фізичного та психічного здоров`я внаслідок непорозумінь батьків, ОСОБА_4 - син позивачки в кінці січня 2020 року - переїхав з квартири за адресою: АДРЕСА_1 у орендоване житло.

У кінці лютого 2020 року відповідачка подала позов до Ужгородського міськрайонного суду про розірвання шлюбу, укладеного між нею та сином позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. За результатами розгляду позовної заяви відповідачки, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.05.2020 по справі №308/2101/20 - шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 - розірвано.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.05.2020 по справі №308/2101/20 набуло законної сили 23.06. 2020 року.

Так як влітку 2020 року шлюб між сином позивачки та відповідачкою було розірвано, то в серпні 2020 року відповідачка разом з дітьми переїхала на проживання у квартиру по АДРЕСА_2 .

У липні 2020 року, відповідачка, так як на той момент вже окремо проживала від сина позивачки, звернулася до суду про стягнення аліментів на трьох дітей. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.08.2022 по справі №308/4897/20, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 (відповідачки) - задоволено.

Влітку 2021 року відповідачка звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заява про визначення місця проживання дітей з нею. До позовної заяви додала довідку ЖБК "Юність" про склад сім`ї №5 від 25.06.2021, згідно якої ОСОБА_2 разом з дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживають по АДРЕСА_2 (без реєстрації).

Зазначене також підтверджується висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 15.07.2021 №558/23/01-19 . Так у даному висновку від 15.07.2021 №558/23/01-19 зазначено, що в ході проробленої роботи встановлено, що мати дітей гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою проживають без реєстрації її сини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї 25.06.2021 року №5 виданою ЖБК «Юність».

Як зазначено у висновку від 15.07.2021 №558/23/01-19 - акт обстеження проведений за даною адресою 01.07.2021 року вказує на те, що умови проживання в трикімнатній квартирі задовільні, в помешканні є всі комунальні зручності, центральні газо-, водо- та електропостачання.

Слід зазначити, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2021 по справі №308/9968/21 визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Вищевказані обставини свідчать, що з серпня 2020 року відповідачка разом з дітьми не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому слід зазначити, що відповідачка самостійно покинула квартиру позивачки, жодних перешкод у користуванні даною квартирою ні позивачка, ні члени її сім`ї стосовно відповідачки не здійснювали.

З моменту залишення квартири позивачки - відповідачка не цікавиться квартирою, її речей у квартирі не має. Не проживаючи за даною адресою, відповідачка не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. Спільного господарства з відповідачкою не ведеться. Всі платежі на утримання квартири здійснюються безпосередньо позивачкою, що підтверджується квитанціями про оплату комунальних платежів (копії квитанцій додаються).

Позивачка зазначає, що реєстрація відповідачки в квартирі порушує її право на вільне користування та розпорядження майном, створює перешкоди в користуванні майном, вона змушена здійснювати плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачки та відповідно нести додаткові витрати.

За таких обставин, позивачка просить суд винести рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

09.12.2022 року від ОСОБА_2 надійшов відзив, у якому остання заперечила проти задоволення позову за викладеними в такому мотивами.

В судове засідання ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення 46 7), в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 10.02.2006 року посвідченим державним нотаріусом А.В. Ластівка та зареєстровано в реєстрі за №3-408 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10055369 від 10.03.2006 року.

Встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані: мама позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внуки позивачки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , колишня невістка позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою Ужгородської міської ради від 21.09.2022 року №3602/13-21.

Також встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не проживає у квартирі позивачки з серпня 2020 року, що підтверджується довідкою ОСББ «Грушевського 31», , від 26.09.2022 року, актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 26.09.2022 №Д-33 від 25.07.2022 та довідкою ЖБК «Юність» №5 від 25.06.2021 р.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2021 по справі №308/9968/21 визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

У мотивувальній частині вказаного рішення суду міститься посилання на висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №558/23/01-19 від 15.07.2021 року, в якому зазначено, що в ході проробленої роботи встановлено, що мати дітей гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою проживають без реєстрації її сини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї 25.06.2021 року №5 виданою ЖБК «Юність».

Вказані вище докази, у своїй сукупності, підтверджують факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 , з серпня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що не проживаючи за даною адресою, відповідачка не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. Всі платежі на утримання квартири здійснюються безпосередньо позивачкою, що підтверджується квитанціями про оплату комунальних платежів.

Встановлено, що реєстрація відповідачки в квартирі порушує право ОСОБА_1 на вільне користування та розпорядження майном, створює перешкоди в користуванні майном, позивачка змушена здійснювати плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачки та відповідно нести додаткові витрати.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

В ст.41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є законною власницею вищевказаної квартири і факт реєстрації в такій ОСОБА_2 , перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що поданий позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1040,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7, ст.3, ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 1040,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 08.02.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк