У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

секретаря судових засідань - Богослов Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

28.06.2022 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 в якій вона просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арештів накладених постановою від 31.01.2014 року ВП №41767265 та зобов`язати Відділ зняти арешт накладений цією постановою у вказаному вище виконавчому провадженні. Скарга обґрунтовується тим, що 22.10.2012 року Деснянським районним судом м. Києва було розглянуто справу №2603/10547/12 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 117397,10 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 951397.84 грн. та судові витрати. На виконання судового рішення судом було видано виконавчий лист №2-5018 від 09.11.2012 року який в подальшому перебував на виконанні у державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (ВП 41767265). Постановою від 04.06.2014 року виконавчий лист було повернуто стягувачу. Проте, державним виконавцем не було знято арешти накладені постановою державного виконавця від 31.01.2014 року. Ухвалою суду від 08.09.2020 року змінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Універсал Банк» на правонаступника ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 15.09.2021 року було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-5018 виданий 09.11.2021 року Деснянським районним судом м. Києва на виконання судового рішення. ОСОБА_1 звернулася до Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту, проте відповіді не отримала. Таким чином зобов`язання скаржниці за судовим рішенням відсутнє, проте існують заходи забезпечення виконання судового рішення у вигляді накладених арештів на майно та кошти скаржниці в зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з даною скаргою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою цього ж суду від 05.09.2022 року скаргу залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2022 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

В судове засідання скаржниця не з`явилася, надіславши до суду заяву в якій просила проводити розгляд її скарги без її участі.

Представник Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, по причини неявки суд не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в своєму листі адресованому суду просив проводити розгляд скарги без його участі.

Відповідно до чинного законодавства неявка учасників справи, в тому числі представника органу, дії якого оскаржуються, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин та враховуючи визначені цивільним процесуальним законодавством скорочені строки розгляду скарги, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.10.2012 року Деснянським районним судом м. Києва було розглянуто цивільну справу №2603/10547/12 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 117397,10 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 951397.84 грн. та судові витрати.

На виконання судового рішення судом було видано виконавчий лист №2-5018 від 09.11.2012 року який в подальшому перебував на виконанні у державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (ВП 41767265).

Постановою від 04.06.2014 року виконавчий лист було повернуто стягувачу. Проте, державним виконавцем не було знято арешти накладені постановою державного виконавця від 31.01.2014 року.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року змінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Універсал Банк» на правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 15.09.2021 року було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-5018 виданий 09.11.2021 року Деснянським районним судом м. Києва на виконання судового рішення.

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту, проте відповіді не отримала.

Таким чином зобов`язання скаржниці за судовим рішенням відсутнє, проте існують заходи забезпечення виконання судового рішення у вигляді накладених арештів на майно та кошти скаржниці в зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з даною скаргою.

Виходячи зі змісту п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 28.10.2020 року (справа № 204/2494/20), в якій зазначено, що повернення державним виконавцем своєю постановою виконавчого документу стягувачу не змінює характеру правовідносин та вимоги боржника про скасування арешту майна не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст. ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Боржник у виконавчому провадженні не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18).

Так, відповідно до ст.ст. 447-449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Системний аналіз як норм Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року так і Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року свідчить про те, що у разі закінчення виконавчого провадження, за винятком випадків, встановлених законом, повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

До того, завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до пункту 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року (в редакції, чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження), якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з висновком Верховного Суду, який міститься у постанові від 27.03.2020 року (справа № 817/928/17), не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 268, 263-264, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця Логвинської К.Л. від 31.01.2014 року та зобов`язати Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт накладений у виконавчому провадження №41767265.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: