Номер провадження: 22-ц/813/870/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.01.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-10058/07

Номер провадження: 22-ц/813/870/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання - Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - Одеська міська рада,

- особи, які не приймала участі у розгляді справи, але вважають, що судовим рішенням вирішено питання про їх права та обов`язки/апелянти - 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Федусік В.В. 28 грудня 2007 року,

встановив:

01 вересня 2016 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2007 року по справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, яким позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради задоволено та визнано за ОСОБА_1 право власності на підвальне приміщення, площею 29,2 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 4 - 9).

05 вересня 2016 року матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_4 від 01.09.2016 року за вхід. № 72453/16 та довідка архіву Приморського районного суду міста Одеси від 05 вересня 2016 року, на якій міститься резолюція наступного змісту: «для реєстрації матеріалів про відновлення втраченого судового провадження», надійшла до канцелярії Приморського районного суду міста Одеси 05 вересня 2016 року за вхід. № 73060/16, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, були передані на розгляд судді Шенцевій О.П. (Т. 1, а. с. 1).

На підставі довідки архіву Приморського районного суду міста Одеси, що надійшла до канцелярії Приморського районного суду міста Одеси 05 вересня 2016 року за вхід. № 73060/16, повідомляється про те, що згідно обліково-статистичної картки на вказану цивільну справу справа № 2-10058/07 надійшла до Приморського районного суду 06.12.2007 року, була розглянута одноособово суддею Федусік В.В., позов був задоволений та рішення суду не оскаржувалось. Згідно журналу розгляду судових справ і матеріалів суддею Федусік В.В. за 2007 рік справа № 2-10058/07 до канцелярії суду не передавалась та згідно акту прийому передачі цивільних справ за 2007 рік вищезазначена справа до архіву Приморського районного суду м. Одеси не передавалася (Т. 3, а. с. 86 - 91).

17 листопада 2016 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2007 року по справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, яким позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради задоволено та визнано за ОСОБА_1 право власності на підвальне приміщення, площею 29,2 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 4 - 9).

18 грудня 2017 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси (суддя Шенцева О.П.) відмовлено у відновленні втраченого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності (Т. 2, а. с. 9 - 10).

Не погоджуючись з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою (Т. 2, а. с. 16 - 21), Одеська міська рада звернулась до суду з апеляційною скаргою (Т. 2, а. с. 58 - 63), ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу (Т. 2, а. с. 101 - 105).

23 березня 2018 року постановою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Шевчука В.М. задоволено частково, апеляційні скарги Одеської міської ради та ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду (Т. 2, а. с. 163 - 167).

06 квітня 2018 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 2-10058/07 передано на розгляд судді Домусчі Л.В. (Т. 3, а. с. 22).

04 травня 2018 року ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В. прийнято до розгляду справу про відновлення за ініціативою суду втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності, призначено засідання для розгляду справи по суті (Т. 3, а. с. 23 - 24).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року (суддя Домусчі Л.В.) відновлено втрачене провадження в частині копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного 06 жовтня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого Кучерук С.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1930 і заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2007 року по цивільній справі № 2-10058/07, зареєстрованого 09 квітня 2008 року в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» (Т. 3, а. с. 247 - 252).

Представник ОСОБА_1 не погоджуючись з ухвалою суду від 10.11.2020 року звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу (Т. 4, а. с. 1 - 6).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (Т. 4, а. с. 134 - 141).

На підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 11 жовтня 2021 року справа була передана судді Домусчі Л.В. (Т. 4, а. с. 145 - 146).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2021 року суддею Домусчі Л.В. заявлено самовідвід, передано матеріали до канцелярії для визначення головуючого судді (Т. 4, а. с. 151 - 153).

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2021 року справа була передана головуючому судді Бондарю В.Я. (Т. 4, а. с. 158 - 160).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2021 року прийнято до провадження судді Бондаря В.Я. справу щодо відновлення втраченого провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 22.11.2021 року (Т. 4, а. с. 161).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2021 року (суддя Бондар В.Я.)відмовлено у відновленні втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із надходженням апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .Роз`яснено учасникам справи, що відмова у відновленні втраченого провадження не позбавляє їх права повторно звернутись до суду з цим питанням у разі наявності необхідних документів (Т. 4, а. с. 173 - 180).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 адвокат Іващенко А.П., діючий від імені ОСОБА_1 , заперечує проти апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції просить залишити без змін (Т. 4, а. с. 81 - 83).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 адвокат Іващенко А.П., діючий від імені ОСОБА_1 , заперечує проти апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції просить залишити без змін (Т. 4, а. с. 88 - 90).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2007 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно визначено залишити без руху.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2007 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2007 року призначено до судового розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2007 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2007 року призначено до судового розгляду.

19 січня 2023 року, тобто у день призначеного судового засідання, від ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшла заява про відвід колегії судів у складі Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М..

Від адвоката Шевчука В.М., діючого від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із несповіщенням адвоката Шевчука В.М. про дату та час розгляду справи та у зв`язку із запровадженням на території України військового стану.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Щодо клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що під час воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Указом Президента України №64/2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 27 березня 2022 року.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» внесені зміни до ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Відповідно до цих змін продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» постановлено на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

В подальшому Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 воєнний стан було продовжено до 19 лютого 2023 року.

На підставі статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02 березня 2022 року та 16 березня 2022 року, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, керуючись статтею 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24 лютого 2022 року та рекомендації Ради суддів України від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, вказане розпорядження опубліковано на сайті «Судова влада України».

Посилання представника апелянтів про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням на території України воєнного стану колегія суддів відхиляє, оскільки останнім не було вказано поважних причин неможливості участі в розгляді справи зокрема в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Доводи клопотання про відкладення розгляду справи щодо несповіщення адвоката Шевчука В.М. є неспроможними, оскільки матеріали справи місять докази щодо сповіщення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 особисто.

Колегія суддів зазначає, що справа знаходиться на розгляді апеляційного суду з 2021 року.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, розглянути заяву ОСОБА_3 про відвід суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.за відсутності учасників справи.

Ознайомившись із доводами заяви ОСОБА_3 про відвід колегії судів у складі суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява ОСОБА_3 про відвід колегії судів у складі суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. обґрунтована тим, що у нього виник сумнів щодо неупередженості і об`єктивності вказаних суддів, виходячи з того, що згідно листа Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року номер провадження № 22-ц/813/6763/21 за підписом судді Одеського апеляційного суду Заїкіна А.П. скерованого на адресу голови Приморського районного суду міста Одеси Кічмаренко С.М. вбачається, що суддя Одеського апеляційного суду Заїкін А.П, з власної ініціативи просить голову Приморського районного суду міста Одеси Кічмаренко С.М. направити йому особисто матеріали цивільної справи № 2-10058/07 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, для подальшого розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2007 року.

Таким чином, на думку заявника в порушення вимог ч. 1 ст. 352 ЦПК України, суддя Одеського апеляційного суду Заїкін А.П. з власної ініціативи, діючи за попередньою змовою з головою Приморського районного суду міста Одеси Кічмаренко С.М., ініціював апеляційний перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2007 року у цивільній справі № 2-10058/07, постановленого суддею Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_6 , яка є матір`ю дітей позивача у цій самій цивільній справі № 2-10058/07 - ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах цивільної справи № 2-10058/07 міститься довідка від 27 вересня 2022 року номер провадження № 22-ц/813/8277/22 складена та підписана власноруч суддею Одеського апеляційного суду Заїкіним А.П., який діючи особисто як суд апеляційної інстанції призначив розгляд справи на 19.01.2023 року на 15:15 годину.

Зважаючи на те, що колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді-доповідача Заїкіна А.П., суддів Таварткіладзе О.М., Князюка О.В. погодилася із такими діяннями судді Одеського апеляційного суду Заїкіна А.П., та на думку заявника в порушення вимог ч. 1 ст. 366 ЦПК України призначила справу до розгляду не на підставі судового рішення про призначення справи до розгляду, а на підставі довідки судді складеної одноособово суддею Одеського апеляційного суду Заїкіним А.П., тим самим виявила виключну зацікавленість до розгляду цієї цивільної справи № 2-10058/07 на користь позивача ОСОБА_1 та матері його дітей - судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_7 , яка ухвалила оскаржуване судове рішення у цій цивільній справі №2-10058/07.

Посилаючись на вищевказані доводи ОСОБА_3 просить відвести головуючого суддю-доповідача Заїкіна А.П., суддів Таварткіладзе О.М., Князюка О.В. від участі у розгляді даної справи.

Вивчивши доводи заяви про відвід суддів, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи ОСОБА_3 про відвід колегії судів у складі суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

ОСОБА_3 посилається на те, що суддя Заїкін А.П. ніби то неправомірно витребував матеріали цивільної справи із суду першої інстанції, призначив розгляд справи на 19.01.2023 року, а судді Таварткіладзе О.М., Князюк О.В. погодились із такими процесуальними рішеннями судді Заїкіна А.П..

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не довів наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів у складі суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. при розгляді даної цивільної справи. Заява ОСОБА_3 про відвід суддів є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в задоволенні заяви про відвід суддів не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20 січня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе