ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/951/23 Справа № 185/5695/19 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Остапулі Наталії Петрівни на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог, які неодноразово уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилався на те, що він був власником квартири АДРЕСА_1 . 13 жовтня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. 01 липня 2008 року він продав належну йому квартиру за 102 302 грн. 11 липня 2008 року, за вказані гроші та отримані в кредит 12000 доларів США (169 563 грн.), була придбана квартира АДРЕСА_2 . Його особисте право власності у вказаній квартирі становило 3/5 часток. 16 травня 2014 року вказана квартира була обміняна на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Після обміну його частка в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою становить 3/5. 2/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки є спільною сумісною власністю сторін, яка підлягає поділу у рівних частках. 22 липня 2017 року у період перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є спільною сумісною власністю і підлягає поділу. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 73/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; 73/100 часток земельної ділянки, площею 0,0701га (кадастровий номер :03:005:0175), які розташовані по АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 27/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; 27/100 часток земельної ділянки, площею 0,0701га (кадастровий номер :03:005:0175), які розташованої по АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , стягнувши з неї на його користь компенсацію за майно у розмір 26653 грн. 80 коп. (т.2 а.с.7-11).

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що квартира, що належала позивачу та інша квартира, в період шлюбу зазнали значних покращень у вигляді ремонту, встановлення решіток, дверей. Це збільшило їх вартість і квартири стали належати сторонам в рівних частках по 1/2 частки кожному. Про таке була домовленість між сторонами. Ремонти в квартирах робились за рахунок її батьків. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд поділити спільне майно та визнати за сторонами право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , по 1/2 частки кожному; визнати за нею право власності на автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 73/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_3 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 73/100 часток земельної ділянки, площею 0,0701га (кадастровий номер :03:005:0175) цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарскими будівлями та спорудами, розташованої по АДРЕСА_3 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 27/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_3 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 27/100 часток земельної ділянки, площею 0,0701 га (кадастровий номер :03:005:0175) цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованої по АДРЕСА_3 . У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6642 грн.10 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Остапуля Н.П. просить рішення суду від 22 серпня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поділ автомобіля, а саме в частині відмови про визнання за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , стягнення з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію за майно у розмір 26653 грн. 80 коп. та просить ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального права. В інші частині рішення суду не оскаржується.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб (т.1 а.с.13).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 21 червня 2019 року (т.2 а.с.123, 124).

Відповідно до довіреності від 21 січня 2014 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_2 представляти його інтереси як власника автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , для користування, розпорядження автомобілем (т.1 а.с.62).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 липня 2017 року ОСОБА_3 продавець в особі ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 покупець купила автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.63).

Відповідно до листа Територіального сервісного центру №1247 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 14 травня 2019 року №31/4-1247/8аз вбачається, згідно облікових даних електронних баз центру за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 липня 2017 року зареєстрований транспортний засіб Daewoo Nexia, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498 см.куб., кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.33).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 та стягнення з неї компенсацію вартості спірного автомобіля у розмір 26653 грн. 80 коп., суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано доказів того, що цей автомобіль є спільним сумісним майном, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснено, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

У справі встановлено, 13 жовтня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб (т.1 а.с.13).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 21 червня 2019 року (т.2 а.с.123, 124).

Відповідно до довіреності від 21 січня 2014 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_2 представляти його інтереси, як власника автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , для користування, розпорядження автомобілем (т.1 а.с.62).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 липня 2017 року ОСОБА_3 продавець, в особі ОСОБА_4 , продав, а ОСОБА_2 покупець купила автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.63).

Відповідно до листа Територіального сервісного центру №1247 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 14 травня 2019 року №31/4-1247/8аз вбачається, згідно облікових даних електронних баз центру за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 липня 2017 року зареєстрований транспортний засіб Daewoo Nexia, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498 см.куб., кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.33).

Таким чином, встановлено, що спірний автомобіль 22 липня 2017 року був придбаний у період шлюбу сторін, тому вказаний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Доказів на підтвердження того, що автомобіль було придбано у період шлюбу сторін, але за особисті кошти ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої ставилося питання, яка ринкова вартість спірного автомобіля (т.1 а.с.104).

Відповідно до висновку експерта товарознавця №98/19 від 28 листопада 2019 року, виконаного на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року, ринкова вартість автомобіля Daewoo Nexia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить - 53 307 грн. 60 коп. (т.1 а.с.107-116).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля у розмір 26 653 грн. 80 коп. є доведеними та обґрунтованими.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 права власності на спірний автомобіль, слід зазначити, що за ОСОБА_2 з 22 липня 2017 року зареєстровано право власності на спірний автомобіль Daewoo Nexia, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498 см.куб., кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому відсутні підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині повинно бути відмовлено.

За таких обставин, враховуючи викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду від 22 серпня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поділ автомобіля та ухвалити в цій частині нове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Остапулі Наталії Петрівни задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна скасувати в оскаржуваній частині в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_5 ) компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Daewoo Nexia, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498 см.куб., кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмір - 26 653 грн. 80 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді О.В.Свистунова

М.Ю.Петешенкова