Справа №: 343/191/23
Провадження №: 2/0343/139/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», в якому просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 43 671,16 грн., індексацію за несвоєчасну її виплату за весь період прострочення в сумі 2 219,66 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4 827,49 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 49 998,13 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що він працював у філії «Долинська дорожня експлуатаційна дільниця» дочірнього підприємства «Івано-Франківській облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна компанія «Автомобільні дороги України» з оплатою праці згідно штатного розпису. 12 грудня 2022 року він звільнився з роботи за власним бажанням. За період роботи у вказаній філії заробітна плата виплачувалась йому нерегулярно, в зв`язку з чим станом на день звільнення виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 43 671,16 грн. та по виплаті компенсації за невикористану відпустку в сумі 4 827,49 грн. Дії відповідача щодо невиплати зарплати є незаконними, оскільки відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оскільки у довідці, наданій відповідачем, зазначена сума заборгованості по заробітній платі, належна до сплати працівникові, а не нарахована, вважається, що всі податки та інші обов`язкові платежі вже були відраховані, тому стягненню підлягає вся вказана сума заробітної плати. Крім того, заборгованість по заробітній платі підлягає індексації, розмір якої становить 2 219,66 грн. за весь період прострочення. У відповідності до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у вказані строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день пред`явлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач повинен сплатити на його користь, становить 49 998,13 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, розрахунок зі звільненим працівником до теперішнього часу не проведено, тому він змушений звернутися в суд з даним позовом.

В судове засідання представник позивача згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1036671 від 06.02.2023 року (а.с. 10) адвокат Ільницький Я.І. не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його та позивача відсутності, позов задоволити повністю (а.с. 23).

Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з датою вручення 13.02.2023 року (а.с. 22).

За таких обставин суд 27.02.2023 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна норма міститься і в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , заведеною 18.07.1975 року (а.с. 8), позивач 02.06.2006 року був прийнятий на роботу водієм у філію «Долинська дорожня експлуатаційна дільниця», а 12.12.2022 року звільнений з роботи згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

З довідки філії «Долинська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 4 від 10.01.2023 року (а.с. 7) вбачається, що станом на 05.01.2023 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року становить 43 671,16 грн., розрахункові в сумі 4 827,49 грн., середній заробіток за період затримання розрахунку в розмірі 651,76 грн. та компенсація боргу по виплаченій зарплаті 9 878,43 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, які виникли в даній справі між сторонами, суд вважає доведеним наявність перед позивачем заборгованості по заробітній платі за період з лютого 2022 року до грудень 2022 року в розмірі 43 671,16 грн., помісячний розрахунок якої проведений у довідці, виданій філією «Долина ДЕД» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в розмірі 43 671,16 грн. (без утримання податку на прибуток й інших обов`язкових платежів), нараховану за вказаний вище період, розрахункові в сумі 4 827,49 грн., середній заробіток за період затримання розрахунку в розмірі 651,76 грн. та компенсацію боргу по виплаченій зарплаті в сумі 9 878,43 грн.

При цьому суд зазначає, що згідно зі ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Оскільки розрахунок з позивачем ще не проведено, то суд вважає його вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передчасною. Крім того, при визначенні суми середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні позивачем допущено грубі арифметичні помилки, що унеможливлює задоволення цієї вимоги.

При вирішенні вимоги позивача про стягнення індексації за несвоєчасну виплату заробітної плати за весь період прострочення суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати.

В рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 в справі № 1-18/2013 викладено правовий висновок, в якому зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення ч. 2 ст. 223 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем (пункт 1 резолютивної частини рішення).

Згідно з розрахунками, які наведені у позовній заяві (а.с. 3), індексація за несвоєчасну виплату заробітної плати позивачу за весь період прострочення становить 2 219,66 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати та інших виплат, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 219,66 грн. індексації заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав квитанцію № 46 від 06.02.2023 року адвоката Ільницького Я.І. (а.с. 14), згідно з якою ОСОБА_1 сплатив за надану йому правову допомогу 4 000,00 грн., а тому вказану суму слід стягнути на його користь з відповідача.

Враховуючи, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1 074,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 95,115-117 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 24,33 Закону України «Про оплату праці», керуючись 263-265,280-282,430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 43 671,16 грн. (сорок три тисячі шістсот сімдесят одну гривню та 16 копійок), розрахункові в сумі 4 827,49 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять сім гривень та 49 копійок), середній заробіток за період затримання розрахунку в розмірі 651,76 грн. (шістсот п`ятдесят одну гривню та 76 копійок), компенсацію боргу по виплаченій зарплаті в розмірі 9 878,43 грн. (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень та 43 копійки), індексацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за весь період прострочення в розмірі 2 219,66 грн. (дві тисячі двісті дев`ятнадцять гривень та 66 копійок), а також 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень) відшкодування понесених витрат на правову допомогу.

Стягнути з дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь держави 1 074,00 грн. (одну тисячу сімдесят чотири гривні) судового збору.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 13.10.1999 року.

Відповідач: дочірнє підприємство «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що знаходиться за адресою: 76004, м.Івано-Франківськ вул. Петрушевича, 1, .

Суддя: