Єдиний унікальний номер 341/684/22
Номер провадження 2/341/19/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Куценко М.О.,

секретар судового засідання Сегін І. І.,

позивач РегаА. С.,

представник позивача-адвокат Вінтоняк Н. М.,

представник відповідача-адвокат Шевчук-Філімон Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківької області про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області із зазначеним позовом.

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Стороною відповідача надано письмовий відзив на позов в якому просять відмовити в задоволенні позову з підстав відсутності спору між позивачем та відповідачем з приводу місця проживання дітей.

Ухвалою Галицького районного суду від 23.11.2022 року, закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Шевчук-Філімон Н. М. заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

На обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача зазначила, що позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі. За час близьких відносин у сторін народилося двоє дітей 2011 та 2014 р.н.. Відомості про батька дітей до Актового запису про народження були внесені за вказівкою матері, відповідно до ст. 135 СК України. В подальшому на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області позивача визнано батьком дітей. З того часу діти жодного дня не проживали ніде окрім як за місцем проживання батька. На початку 2021 року у зв`язку з матеріальними труднощами сім`їза домовленістю сторін відповідач поїхала працювати за кордон з метою покращення матеріального становища родини. З того часу відповідач майже постійно знаходиться за кордоном та постійно передає кошти на матеріальне утримання дітей. Звернення позивача із зазначеним позовом до суду є для неї незрозумілим, адже між відповідачем та позивачем ніколи не виникало спорів чи суперечок з приводу місця проживання дітей. Діти зареєстровані та постійно проживають за місцем постійного проживання батька, ходять там до школи, мають друзів, відповідач ніколи не була проти цього, тому з приводу місця проживання дітей відсутні будь-які спори як на момент звернення позивача до суду так і на даний час.

Позивач заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача, зазначаючи, що раніше, а саме: декілька років тому, відповідач висловлювала йому думку, що може забрати дітей. Не заперечує, що відповідач фактично не здійснювала будь-яких дій щодо зміни місця проживання їх спільних дітей, про те наполягає на винесенні рішення судом по суті позовних вимог з метою уникнення будь-яких суперечностей з приводу місця проживання дітей у майбутньому.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача, зазначаючи на відсутність для цього правових підстав.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Як встановлено в судовому засіданні на момент подачі зазначеного позову до суду так і на час вирішення зазначеного клопотання відсутні будь-які докази чи обставини, які б вказували про наявність спору між сторонами щодо місця проживання дітей. Позивач звертаючись з вищезазначеним позовом до суду, фактично хотів вирішити питання щодо визначення місця проживання дітей з метою уникнення спору який можливо виникне в майбутньому, без наявності фактичного цивільно-правового спору.

Як встановлено судом, діти постійно проживають з позивачем, відповідач в свою чергу з цим погоджувалась та погоджується, отже з цього приводу фактично відсутній спір у сторін як на момент подачі позову до суду так і на час розгляду судом справи по суті.

Крім того, з матеріалів справи вбачається що рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради №202 від 29.09.2022 року визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_5 .

Так, з вищезазначеного рішення вбачається що воно приймалось фактично не у зв`язку з наявністю спору між сторонами з приводу місця проживання дітей, а за зверненням позивача та у зв`язку з розглядом зазначеної справи в суді. Разом з тим, будь яких доказів щодо невиконання зазначеного рішення виконавчого комітету його оспорювання чи то ухилення від його виконання матеріали справи не містять.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

У пункті 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), в якій зазначено, що поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому варто надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність предмету спору як на час звернення позивачем до суду із зазначеним позовом так і на час розгляду судом справи по суті, що є підставою для прийняття рішення про закриття провадження, оскільки винесення рішення у зазначеній справі без наявності фактичного спору про право, а отже без встановлених порушених не визнаних чи оспорюваних прав та свобод сторін у справі неминуче призведе до проведення судового розгляду справи з порушенням завдань та основних засад цивільного судочинства.

Необхідно зазначити, що закриття провадження у зазначеній справі не призведе до безумовної неможливості звернення позивача в майбутньому до суду з позовом про визначення місця проживання дітей, оскільки в разі виникнення спору в майбутньому між сторонами щодо місця проживання дітей, підстави позову будуть відповідати обставинам «спору про право» які можуть скластись в майбутньому, а отже не будуть відповідати підставам, які лягли в основу даного позову.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.ст. 255, 256, 258-260, 263 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківької області про визначення місця проживання дітей закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу України.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2023 року.

СуддяМихайло КУЦЕНКО