Справа № 214/1546/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без розгляду

10 березня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2023 р. до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що вона та ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок військових дій в населеному пункті Соледар Бахмутського району Донецької області, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу не менш п`яти років в період часу з 26.02.2017 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниця в обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона з 26.02.2017 р. та ОСОБА_2 стали проживати у цивільному шлюбі у м. Кривому Розі за місцем її реєстрації та вели спільне господарство. В цей час ОСОБА_2 проходив службу в ЗСУ та періодично приїжджав у відпустку до неї. У 2019 р. Дудка працював в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в лютому 2020 р. пішов знову воювати в АТО, вони продовжували вести спільне господарство, проживаючи разом та вирішивши, що запис про шлюб їм нічого дасть. З початку агресії РФ ОСОБА_2 почав воювати та 08.01.2023 р. загинув в м. Соледар Бахмутського району Донецької області. Заявниця та мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 їздили на впізнання трупа ОСОБА_2 . Поховання ОСОБА_2 відбулось 25.02.2023 р.

За час проживання однією сім`єю вони разом з ОСОБА_2 мали спільний сімейний бюджет, робили ремонт померлий спілкувався з її родичами, заявниця спілкувалась з його батьками, також заявниця сплачувала аліменти на дитину ОСОБА_2 та зберігала чеки їх сплати.

Заявниця бажає встановити факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу понад п`ять років, щоб мати право на отримання компенсації після його загибелі.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 293, ч. 6 ст. 294 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постановах Пленуму Верховного Суду України неодноразово зазначалися наслідки виникнення спору про право цивільне в порядку окремого провадження.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 (із відповідними змінами), у тому разі, коли буде виявлено, що вставлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вини мають право подавати позов на загальних підставах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 569/7589/17 (провадження № 14-560цс18) вказано, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. При цьому, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання компенсації після загибелі ОСОБА_2 під час військової агресії РФ.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, в тому числі у випадку загибелі військовослужбовця під час виконання обов`язку військової служби, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Втім, з матеріалів заяви вбачається, що загиблий ОСОБА_2 мав матір ОСОБА_3 , 1961 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.2000 р. виконкомом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, а також неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого 20.03.2014 р. виконкомом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Аналогічні приписи закріплено у ч.5 ст.315 ЦПК України.

Суди не вправі діяти всупереч нормам процесуального права, які передбачають лише певні дії у відповідних ситуаціях та обставинах. До того ж як зазначила Велика Палата Верхового Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 «якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

Таким чином, судом встановлено, що із поданої ОСОБА_1 заяви в порядку окремого провадження вбачається спір про право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_2 під час виконання ним військових обов`язків під час воєнної агресії РФ, який відноситься до юрисдикції суду в порядку позовного провадження.

Враховуючи те, що існує спір про право, суд відповідно до вимог ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду із роз`ясненням заявниці права на звернення до суду з позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначений ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку залишити заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 294, 315, 352-354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Чернова