Єд.унік. № 243/2663/22
Провадження № 2/243/668/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

представника позивача Ткаліча Д.В.,

розглянувши у судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янської міської військової адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенка Володимира Миколайовича, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 діючий в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янської міської військової адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенка Володимира Миколайовича, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування про стягнення спадкових коштів, яку обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з недоотриманої за життя пенсії. 23.04.2021 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалася з недоотриманої пенсії після померлої ОСОБА_3 та становила 107 240,62 грн. Вказує на те, що зазначена сума пенсії була занижена та адвокат звернувся до Головного управління пенсійного фонду із запитом з метою встановлення реального розміру недоотриманих за життя пенсійних виплат ОСОБА_3 , та у відповідь на адвокатський запит повідомлено про те, що недоотримана за життя пенсія ОСОБА_3 складає 181 145,46 грн., з яких 99 547,16 грн. виплачені спадкоємцю на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 23.04.2021 р. приватним нотаріусом Таранушенко В.М. Інша частина недоотриманих пенсійних виплат у розмірі 81 598,3 грн. не включалась до складу спадщини. Обґрунтовуючи причину невключення вказаної суми до складу спадщини ГУ ПФУ в Донецькій області посилається на те, що сума недоотриманої пенсії була зменшена в залежності від дати звернення до територіального управління Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину .

Позивач вважає, що відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства, тому просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на свою користь суму недоотриманої пенсії у розмірі 81 598,3 грн.

Представником відповідача до суду було надано відзив, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на те, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058 та отримувала пенсію до 31.07.2014 включно. В січні 2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 про виплату допомоги на поховання померлої ОСОБА_3 пенсійну справу померлої було взято на облік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Слов`янську. В лютому 2021 року на запит приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М. Головним управлінням видана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 в розмірі 107240,62 грн з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058. Оформлення права на спадщину здійснюється нотаріусом шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом. Розмір пенсії (склад спадкового майна), яких вказаний у свідоцтві про право на спадщину, визначається на підставі довідки управління. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» зареєстровано звернення ОСОБА_1 до Головного управління із заявою від 23.04.2021 року №3463 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатом розгляду наданих документів було проведено поновлення пенсійної справи померлої ОСОБА_3 та нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 99547,16 грн за період з 22.04.2018 по 31.10.2020 в межах трирічного строку з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058, виплата якої проведена спадкоємцю ОСОБА_1 у вересні 2021 року. Отже, виплата пенсії за життя померлої проведена по 31.07.2014 року включно. ОСОБА_3 за життя до територіальних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій області, які підконтрольні українській владі, за поновленням виплати пенсії не зверталась. А отже, у позивача відсутнє право на спадкування права на нарахування пенсії померлої ОСОБА_3 . З урахуванням викладеного вважає, що оскільки Головним управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Представником позивача адвокатом Ткаліч Д.В., до суду надано відповідь на відзив, який він обґрунтовує тим, що позовна заява не стосується спадкування права на нарахування пенсійних виплат. Це право нерозривно пов`язано з особою пенсіонера та не може бути успадковано. ОСОБА_3 не повинна була вживати жодних дій щодо своєчасного нарахування пенсійних виплат та їх отримання. Жодним нормативним актом не встановлено таких обов`язків пенсіонера. Предметом спору в даному випадку є визнання права власності в порядку спадкування на вже нараховані пенсійні виплати ОСОБА_3 . Як було раніше зазначено у позові на запит приватного нотаріуса ОСОБА_4 . Відповідачем була повідомлена сума недоотриманих пенсійних виплат у розмірі 107240,62 грн., з них виплачено Позивачу 99547,16 грн., а на адвокатський запит повідомлено, що сума пенсії недоотриманої за життя ОСОБА_3 складає 181145,46 грн. Розбіжності у розмірі недоотриманих пенсійних виплат ОСОБА_3 . Відповідач намагається пояснити тим, що ОСОБА_3 не зверталась за поновленням пенсійних виплат. Жодних підстав, визначених Законом для припинення виплати пенсії ОСОБА_3 , в т.ч. її нарахування та перерахування на її рахунок не існувало за її життя, будь-яких рішень про припинення нарахування та виплати пенсії не приймалось та не доводилось до відома ОСОБА_3 , тому вся недоотримана пенсія за її життя повинна бути включена до складу спадщини.

Судом в ході розгляду цивільно справи було замінено назву відповідача - Слов`янсьа міська військово-цивільна адміністрація Краматорського району Донецької області. Указом Президента України від 30.03.2022 № 188/2022 «Про утворення військової адміністрації в населених пунктах у Донецькій області» на базі Слов`янської міської військово цивільної адміністрації утворено Слов`янську міську військову адміністрацію. Розпорядженням начальника Слов`янської міської військової адміністрації від 31.03.2022 № 1 «Про заходи з утворення Слов`янської міської адміністрації Краматорського району Донецької області» Слов`янську міську військову адміністрацію перейменовано на Слов`янську міську військову адміністрацію, тобто Слов`янська міська військова адміністрація здійснювала повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів Слов`янської міської військово цивільної адміністрації. Тому суд приходить до переконання, що належним відповідачем 2 по справі має бути Слов`янська міська військова адміністрації Краматорського району Донецької області.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, однак просила суд розглядати зазначенусправу за участю її представника - адвоката Ткаліча Д.В.

Представник позивачки - адвокат Ткаліч Д.В., в судовому засідання надав пояснення суду стосовно заявлених вимог аналогічні викладеному в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також врахувати його заперечнення надані на відзи відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідач 1 - представник Головного Управління пенсійного фонду України в Донецькій області повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. Суд звертає увагу на те, що відповідач неодноразово повідомлявся про дати розгляду справи, надав відзив. На дату слухання справи секретарем судового засідання було надіслано повідомлення на офіційну електронну адресу відповідача. Незважаючи на це, на дату розгляду справи, відповідач не надав заяв про розгляд справи без участі, про відкладення розгляду справи та інше.

Відповідач 2 представник Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу без участі представника, крім цього просив ухвалити рішення суду відповідно до діючого законодавства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М. повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи або розгляду справи без участі не звертався.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, оскільки відповідач 1, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, ним було надано відзив на позовну заяву, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янської міської військової адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенка Володимира Миколайовича, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю позивачки ОСОБА_1

23.04.2021 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М., ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії померлого матері ОСОБА_3 у розмірі 107240,62 грн. Вказаний розмір недоотриманої пенсії розрахований на підставі повідомлення № 0567-04-8/2860 від 03.02.2021 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до листа Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.05.2022 року, вбачається, що розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_3 у період з серпня 2014 року по жовтень 2020 року складав 184145, 46 грн., однак відповідачем було розраховано суму недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_3 трирічного строку з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058, що становило 99547,16 грн. Та зазначену суму (99547,16 грн) було в подальшому сплачено.

В подальшому, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М., з метою отримання отримання свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію у розмірі 81598,30 грн.

Приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М., на звернення ОСОБА_1 було повідомлено, що нотаріус у зв`язку із введенням на території України військового стану евакуювався, та немає доступу до архіву де знаходиться заведена спадкова справа № 1/2021 після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), наданого на запит адвоката Ткаліча Д.В., повідомлено про те, що до Управління 12 серпня 2022 року надійшла заява приватного нотаріуса Таранушенка Володимира про зупинення нотаріальної діяльності по Краматорському районному нотаріальному округу на період дії воєнного стану. Крім цього, повідомлено, що документи, напрацьовані приватним нотаріусом Таранушенком Володимиром, залишились у приміщенні, де розташоване його робоче місце, а саме: АДРЕСА_1 , у зв`язку із веденням активних бойових дій на території міста Слов`янськ Донецької області. Повідомлено, що доступ до спадкової справи, заведеної 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Таранушенком Володимиром № 1/2021 після смерті ОСОБА_3 , відсутній.

Крім цього в судовому засіданні були досліджені докази надані відповідачем, а саме (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо нарахування пенсійних виплат ОСОБА_3 у розмірі 99547,16 грн заперіод з 22.04.2018 по 31.10.2020 в межах трирічного строку з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною першою та третьою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідач, на у своєму відзиві посилається на положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно з п.п. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд не погоджується з діями відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно з статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46.

З огляду на викладене, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

В судовому засіданні встановлено, що загальна сума недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 складала 184145,46 грн., свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію склало 107240,62 грн., сума недоотриманої пенсії, виплачена позивачці, була обмежена трирічним строком звернення та склала 99547,16 грн., тому залишок невиплаченої пенсії, яка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 в сумі 81598,30 грн., має бути виплачена позивачці, як майно, яке увійшло до складу спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).

Статтею 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1). Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2).

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладене, суд спирається на дані, викладені у відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та не приймає до уваги надану відповідачем інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_3 , оскільки інформація з ІКІС надана з врахуванням вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцем померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії померлої у загальному розмірі 81598,30 грн на користь позивачки ОСОБА_1 з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн., тому за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227, 1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янської міської військової адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенка Володимира Миколайовича, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 право власності на недоотримані пенсійні виплати померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері ОСОБА_3 у розмірі 81 598 ( вісімдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 30 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 недоотриману пенсію померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері ОСОБА_3 у розмірі 81 598 ( вісімдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 30 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 судовий збіру розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст рішення виготовлений 12 травня 2023 року.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький