Справа № 209/452/17
Провадження № 2-п/209/3/23
У Х В А Л А

29 березня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Лобарчук О.О.,

при секретарі Золотих Л.М.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Казанцев Станіслав В`ячеславович, про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Казанцев С.В. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення в якій просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська від 26.04.2017 року по справі № 209/452/17 за позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; скасувати заочне рішення Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська від 26.04.2017 року по справі № 209/452/17 за позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська перебуває справа № 209/452/17 за позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (далі - Позивач) до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості. 26 квітня 2017 року зазначеним судом без участі Відповідача було винесено заочне рішення по справі № 209/452/17, яким позовні вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування» повністю задоволено. Відповідно до ч. 1 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Відповідач звертається з цією заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська від 26.04.2017 року по справі №209/452/17 за позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з наступних підстав. Щодо поновлення пропущеного строку на подання заява про перегляд заочного рішення. Відповідач дізнався про існування відкритої в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська справи № 209/452/17, де він є стороною, лише після того, як він з Автоматизованої системи виконавчого провадження отримав інформацію про існуючі виконавчі провадження №54358222 та №54358372, №55546487 та №55547295, №57721128 т. №57746038, №60992561 та №60993064 (два виконавчі листи подавалися декілька разів повторно), відкриті в Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого документа, виданого Дніпровський районним судом м. Дніпродзержинська по справі № 209/452/17. До цього моменту Відповідач взагалі не був обізнаний про те, що Позивачем подані позовну заяву до суду про стягнення заборгованості, за цим позовом сформовано справу присвоєно єдиний унікальний номер, відкрито провадження та винесено заочне рішення оскільки ніяких відповідних документів (судових повісток, копії позовної заяви з додатками та ін.) і, зокрема, копію заочного рішення у відповідності до Цивільного процесуального кодекс України рекомендованим листом із повідомленням Відповідач не отримував. Представником Відповідача було подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 3 матеріалами справи та повним текстом рішення Відповідач ознайомився 10.02.2023 року. Відповідно до матеріалів справи, судова повістка про призначення справи до розгляду була отримана іншою особою, а саме родичкою, з якою Відповідач на той час не спілкувався, а відтак і не отримав відомості про наявність судового процесу. Тоді, зокрема, стало також відомо, що в матеріалах справи міститься лише конверт з копією заочного рішення, направлені судом на адресу Відповідача, але не отримані останнім та повернуті за закінченням строку зберігання, що, відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у Справі № 752/11896/17-ц та від 10.04.2019 у справі № 461/10610/13-ц, не може свідчити про належне вручення листів сторон та її інформування про місце, дату та час слухання справи. Згідно з ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду m було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку т подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного цивільного процесуального законодавства, Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 26.04.2017 року по справ № 209/452/17 за позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки така заява подана у встановлений чинним законодавством України строк. По суті заявлених позовних вимог та заперечення щодо них. Як зазначає Позивач, 24.04.2013 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №15,. Відповідно до Договору, кредитор зобов`язався надати боржнику грошові кошти у розмірі 1000,00 грн., боржник, у свою чергу, зобов`язувався повернути отримай грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. та сплатити проценти за користування кредитом у розмір 280,00 грн., що разом складає 1280,00 грн. у строк до 07.05.2013 року. Також Позивач зазначає, що 08.05.2013 року боржник сплатив відсотки у розмірі 300,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 100,00 грн. та пролонгував договір строком де 22.05.2013 року, зобов`язавшись сплатити повну суму 1152,00 грн. Згідно п.6.2 Договору, кредитором було нараховано пеню на суму заборгованості у розмірі 2% за день прострочення. Строк нарахування пені: з 23.05.2013 - 06.02.2017 року Таким чином, станом на день звернення до суду, Позивач нарахував Відповідачу заборгованість у загальній сумі 32394,24 грн. Однак, Відповідач із висунутими позовними вимогами категорично не погоджується та вважає, що вони не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути, позикодавцеві пшику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані, йому позикодавцем) у строк та в порідку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту переданий грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вказане вище узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17. Згідно ч1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор мас довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (кредитора). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Падати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки по рахункам або касовий документ - заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Однак, Позивач не надав суду жодного первинного документу, який би підтверджував отримання кредитних коштів Відповідачу, що свідчить про недоведеність позовних вимог, що є процесуальним обов`язком Відповідача, тому, такі вимоги не можуть бути задоволені судом. Крім того, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання і обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) йоге виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, піддягають виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Щ України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що стягнений неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитору до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Проте, Позивачем було нараховано пеню за строк у 1356 днів (більше ніж за 3,5 роки), що суперечить положенням законодавства. Таким чином сума заборгованості була збільшена з 1152,00 гри, до 32 394,24 грн. Таким чином, якби Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та брав участь у судовому розгляді, Відповідач мав би право заявити прохання про застосування строків позовної давності, і такі строки були б застосовані, що значно б зменшило суму заборгованості. Вищенаведене є підставою для скасування заочного рішення та призначення справі до розгляду, на стадії якого у Відповідача буде процесуальна можливість заявити про застосування строків позовної давності в частині стягнення пені.

Заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Казанцев С.В. надали до суду заяви про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності. Заяву підтримують в повному обсязі.

Представник ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви про перегляд заочного рішення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши надані документи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Казанцев Станіслав В`ячеславович про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до чинного законодавства, ст. 288 ЦПК України скасування заочного рішення суду можливе за таких умов, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як вбачається із матеріалів справи, кореспонденцію із суду відповідач ОСОБА_1 дійсно не отримував. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судову повістку про виклик до суду отримано " ОСОБА_3 (а.с.50)

Оскільки підстав для відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення немає, заявником надані доводи для перегляду заочного рішення, які суд вважає достатніми, тому суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення задовольнити та скасувати заочне рішення, призначивши справу до розгляду в спрощеному порядку.

Керуючись ст.ст.284, 287 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - скасувати та призначити справу до розгляду у порядку за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання у справі призначити на 11 годину 20 хвилин 13 квітня 2023 року в приміщенні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за адресою:Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Тритузна, 166.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Лобарчук