Справа № 275/28/23
УХВАЛА

10 лютого 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Миколайчука П.В.,

з секретарем судового засідання - Довгаленко О.І.

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Проценко Ю.М.

представника відповідача - адвоката Штундюка О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя, а саме - просив визнати за ОСОБА_1 право власності на автобус MERCEDEC-BENZ 313 CDI 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; розподілити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості неподільного майна в розмірі 78 400 гривень. Крім того просив об`єднати дану справу в одне провадження із цивільною справою № 275/762/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

06.02.2023 відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя. Мотивоване тим, що звертаючись до суду ОСОБА_1 з позовом про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя, не повідомив суд про те, що 10.11.2022 було відкрито провадження по цивільній справі № 275/762/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя і на даний час справа ще не розглянута. Таким чином ОСОБА_1 подано після відкриття провадження по справі у спорі між тими ж самими сторонами, про той же самий предмет і з тих же підстав, а тому є всі підстави для залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя, без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Проценко Ю.М. підтримали клопотання про об`єднання справ, так як обидва спори стосуються поділу майна подружжя, тому їх розгляд доцільно здійснювати в одному провадженні. Проти задоволення клопотання відповідачки про залишення позову без розгляду заперечили.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідачки адвокат Штундюк О.А. заперечив щодо об`єднання проваджень, так як суд розглядаючи справу № 275/762/22 зобов`язаний встановити весь обсяг спільного майна подружжя, тобто зможе вирішити спір і без врахування справи № 275/28/23. Підтримав клопотання про залишення позову без розгляду, так як ОСОБА_1 подано позов між тим само сторонами і з тим само предметом, що і в справі № 275/762/22.

Заслухавши думку учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про об`єднання проваджень у даній справі та справі № 275/762/22.

Згідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу. Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі. Справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Відповідно ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно матеріалів справи № 275/28/23, предметом спору в ній є позовні вимоги одного з подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації вартості неподільного майна.

Водночас, згідно копії ухвали про відкриття провадження у справі № 275/762/22, предметом спору в ній є позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації.

Отже, обидва спори у справах № 275/762/22 та № 275/28/23 виникли з одних і тих же правовідносин, пов`язаних з розподілом майна подружжя. При цьому в справах є зустрічні позовні вимоги сторін та не є тотожним перелік спільного майна, яке підлягає поділу, зокрема у справі № 275/762/22 предметом поділу є також нерухоме майно, а в справі 275/28/23 вартісний транспортний засіб.

Тому суд робить висновок, що спори у справах № 275/762/22 та № 275/28/23 є взаємопов`язаними між собою тотожною підставою виникнення, пов`язані поданими доказами, нерозривно пов`язані між собою, від вирішення однієї із справ залежить вирішення іншої, в ході вирішення кожного зі спорів суд має з`ясувати спільні питання, тому їх окремий розгляд є недоцільним, а спільний розгляд сприятиме дотриманню засад і принципів цивільного судочинства.

Також суд не вбачає підстав, які перешкоджають об`єднанню справ, визначені в ч. ч. 4, 5 ст. 188 ЦПК України, та враховує, що обидві справи розглядаються одним судом, головуючим у обох справах є суддя Миколайчук П.В. та в обох справах не завершено підготовче провадження.

Враховуючи те, що обидва позови взаємопов`язані і спільний розгляд їх є доцільним, то суд дійшов висновку, що цивільну справу 275/762/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, і цивільну справу № 275/28/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя, слід об`єднати в одне провадження, задовольнивши клопотання позивача.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідачки ОСОБА_3 проти об`єднання справ через те, що суд зобов`язаний встановити обсяг спільного майна та вирішити всі спори в межах справи № 275/762/22, оскільки в ній розглядаються позовні вимоги лише одного з подружжя та не на все майно.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, суд не вважає, що спори у справах № 275/28/23 та 275/762/22 мають тотожних сторін та спільні предмети спору, так як у них статуси сторін є протилежними, а вимоги сторін - є зустрічними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи відповідача на п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України з посиланням на обставини та наявність в провадженні суду спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є безпідставними.

Інших доказів на підтвердження наявності в проваджені Брусилівського районного суду Житомирської області або будь-якого іншого суду спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав суду не надано.

Зважаючи на все вищевикладене, суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 257, 260-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Об`єднати в одне провадження цивільну справу № 275/762/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та цивільну справу № 275/28/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя.

Надати справі загальний номер № 275/762/22.

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Відповідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя П. В. Миколайчук