Провадження № 2-др/344/15/23
03 березня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Бабій О.М.,
секретаря Кочержук З.В.,
з участі адвоката Пахара О.А., адвоката Щеглова Є.С., представника Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради Бойчук І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пахара О.А. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним ордеру, визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним ордеру, визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності задоволено. Визнано недійсним ордер на житлове приміщення серії ЛБ № 153 виданий 10 липня 20220 року ОСОБА_2 на право зайняття житлового приміщення в будинку АДРЕСА_1 . Визнано незаконним та скасовано п. 1.31 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про від 05 серпня 2021 року № 1125 про присвоєння поштової адреси об`єднаним кімнатам № НОМЕР_1 у гуртожитку, загальною площею 34,5 м.кв., житловою площею 28,8 м.кв. (замовники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) на АДРЕСА_2 . Визнано незаконним та скасовано розпорядження заступника міського голови - директора Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики від 05 листопада 2021 року № 131-р Про приватизацію квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на кімнату у гуртожитку яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 34,5 м.кв., видане ОСОБА_2 та ОСОБА_3 05 листопада 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 21, Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради, , юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 7 по 992 грн. 40 коп. судового збору з кожного. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

21 лютого 2023 року до суду надійшла заява адвоката Пахар Олега Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 гривень.

Також адвокат просив визнати поважними причини пропуску процесуального строку, для подання заяви про ухвалення додаткового рішення та поновити процесуальний строк, оскільки перебував на лікуванні.

23 лютого 2023 року представником Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради надано суду письмові заперечення на заяву про відшкодування судових витрат.

Представник зазначає, що заява є необґрунтовано, розмір витрат не співмірним з виконаною роботою. Зокрема зазначає, що витрати на «вивчення матеріалів» та «підготовка правової позиції в справі» дублюють одна одну, та мають бути включені до загальної вартості наданих послуг. Вказує, що зазначена робота це те ж, що й «підготовка зустрічної позовної заяви», оскільки написання позову включає в себе опис справи на підставі наданих документів та підготовку правової позиції і написання документу. Не вважає витратами на правову допомогу первинну консультацію, оскільки таку послугу надано до підписання договору. Вважає, що до витрат пов`язаних з розглядом справи можна віднести виключно послугу «підготовка зустрічної заяви по справі», однак вказана представником вартість в розмірі 5000 гривень є завищеною, а тому підлягає зменшенню. Послуги з підготовки адвокатського запиту і подання до суду клопотання про витребування доказів стосувались одного і того ж питання, а тому не можуть бути оцінені в розмірі по 1000 гривень. Щодо акту №3 від 09.02.2023 року просив звернути увагу на те, що протягом усього часу розгляду справи, доводи і правова позиція позивача за зустрічним позовом не змінювались. Враховуючи викладене, просив зменшити заявлений розмір витрат на правничу допомогу.

01 березня 2023 року ОСОБА_2 подала до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказала, що ОСОБА_1 всупереч вимогам ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з зустрічною позовною заявою не подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Представник ОСОБА_4 не пояснив поважності причин не подання суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів. Всі подані представником ОСОБА_1 разом з заявою про ухвалення додаткового рішення, які підтверджують факт оплати послуг правничої допомоги датовані не пізніше 09.02.2023 року, окрім того ОСОБА_1 протягом 10.02.2023 16.02.2023 року не хворів, суду документи не подав. Згідно наданої довідки адвокат Пахар О.А. знаходився не на стаціонарному лікуванні, а на амбулаторному, тому не був позбавлений можливості направити суду докази в строк. Вказує, що підстави для поновлення процесуального строку відсутні. В задоволенні заяви просила відмовити в повному обсязі.

Адвокат Пахар О.А. заяву підтримав з підстав наведених в ній, просив стягнути зазначені витрати на користь ОСОБА_1 .

Представник Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради в судовому засідання підтримала свою заяву про зменшення розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, просила їх зменшити.

Представник відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адвокат Щеглов Є.С. в судовому засіданні просив відмовити у поновленні строку та відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат, клопотання про зменшення розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу не заявляв.

Представники інших сторін в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та документи додані до заяви, вважаю, що заяву частково обґрунтованою належними правовими підставами, з огляду на наступне.

За змістом ч. ч. 3 та 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Частино 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Адвокатом Пахар О.А. подано до суду довідку від 16.02.2023 року про те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні в КНП Яремчанський ЦПМСД з 10.02.2023 року по 16.02.2023 року, з діагнозом гострий бронхіт.

Водночас перевірка підстав для поновлення процесуальних строків має врівноважуватися забезпеченням належного доступу до правосуддя, що також є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованих ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Враховуючи наведене, строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин, оскільки суду надано докази перебування адвоката на амбулаторному лікуванні. Що в свою чергу зумовлює існування обставини, яка об`єктивно є непереборною, не залежать від волевиявлення особи, пов`язана з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суд відхиляє доводи відповідачки ОСОБА_5 та її представника, що викладені в письмовому запереченні, щодо перебування адвоката на амбулаторному лікуванні, а не стаціонарному. Оскільки, по-перше правова підстава пропуску строку не є підставою для відмови в задоволенні заяви, а є підставою для залишення такої заяви без розгляду.

По-друге, залишення заяви без розгляду за обставини надання суду довідки, що складена лікарем, скріплена печаткою та не поновлення процесуального строку, за умови існування обставини, що підтверджена належними та допустимими доказами є порушенням принципу верховенства права та належного доступу до правосуддя.

Таким чином, строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Щодо стягнення самих витрат, то судом встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим ч. 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріалами справи встановлено, що представником ОСОБА_1 у суді був адвокат Пахар Олег Анатолійович. Представництво інтересів здійснював на підставі договору-доручення про надання правової допомоги №5/01/22 від 17 січня 2022 року.

Сторонами підписано акт приймання-передачі послуг 28.01.2022, згідно якого вартість наданих на той час послуг складає 5000 грн, та складається з послуг: первинна консультація, вивчення матеріалів, підготовка правової позиції по справі, підготовка зустрічної позовної заяви.

01 вересня 2022 року сторонами підписано Акт №2 приймання-передачі послуг, згідно яким надано послуги: підготовка та подання адвокатського запиту до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів, підготовка та подання до суду клопотання про допит свідків, підготовка та подання до суду клопотання про доручення доказів, вартість кожної з послуг визначено в розмірі 1000 гривень. сумарно загальна вартість 4000 гривень.

09 лютого 2023 сторонами підписано Акт №3 приймання-передачі послуг, вказано, що адвокатом надано послугу участі в 6 судових засіданнях, розмір винагороди 1000 гривень за кожне засідання. Загальна вартість послуг за цим актом складає 6000 гривень.

Згідно квитанції №1 від 28 січня 2022 року ОСОБА_1 сплачено адвокату за договором №5/01/22 від 17 січня 2022 року гонорар в розмірі 5000 гривень, згідно квитанції №2 від 01 вересня 2022 року сплачено гонорар в розмірі 4000 гривень, та згідно квитанції №3 від 09 лютого 2023 гонорар в розмірі 6000 гривень

В ст. 15 ЦПК України вказано, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вказано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В свою чергу, в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, викладено висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд звертає увагу, що незважаючи на детальне структурування послуг, у наданих суду актах приймання-передачі послуг, згідно описом наданих послуг в рахунку (наприклад: «вивчення матеріалів» та «підготовка правової позиції в справі», то такі послуги дублюють одна одну. Розмір винагороди за підготовку зустрічної позовної заяви по справі в сумі 5000 гривень суд вважає співмірною з складністю справи. В сою чергу, суд вважає значно завищеною вартість послуг з підготовки на подання до суду клопотань про витребування документів, про допит свідків та про долучення доказів, в заявленому розмірі по 1000 гривень за кожне клопотання. Так, подані суду процесуальні документи не є об`ємними, їх написання не потребує витрати значного часу, такі документи є типовими, на їх виготовлення не витрачено значного матеріального ресурсу, оскільки вони оформлені на 1-2 аркушах. Тому в цій частині заява про зменшення витрат обґрунтована належними правовими підставами, витрати підлягають зменшенню з 4000 гривень до 1000 гривень.

Щодо витрат за послугу участі в шести судових засіданнях, то суд зазначає, що розмір витрат в 1000 гривень за засідання є завищеним, оскільки деякі засідання, (зокрема 29.11.2022/ 24.01.2023 року) тривали до 15 хвилин. А тому враховуючи витрачений адвокатом час, стягненню підлягають витрати в сумарній вартості 4000 гривень.

Таким чином заяву обґрунтовано належними на те правовими підставами частково, а тому вона підлягає до задоволення на суму 10000 гривень, яка підлягає розподілу між відповідачами пропорційно та стягненню з кожного по 2250 гривень.

На підставі наведеного відповідно до ст.ст. 127, 131, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Поновити адвокату Пахар О.А. строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, як пропущений з поважних причин.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 21, Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради, , юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 7 на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят ) гривень з кожного.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 03 березня 2023 року.