Ухвала

10 травня 2023 року

м. Київ

справа № 750/14822/21

провадження № 61-5866св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Академія Державної пенітенціарної служби,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 року касаційну скаргу касаційну скаргу Академії Державної пенітенціарної служби задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 червня 2022 року змінено, викладено їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.

В постанові зазначено, що оскільки у відзиві у на касаційну скаргу ОСОБА_1 зроблена заява про подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення суду, колегія суддів зазначає, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

13 березня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Заява мотивована тим, що між нею і адвокатом Серкіним К. Ю. відбувся розрахунок за надані ним юридичні послуги - написання відзиву на касаційну скаргу Академії Державної пенітенціарної служби, що становить 5 000,00 грн. Долучає договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 Серкіним К. Ю. від 01 липня 2022 року, ордер на надання правничої допомоги Серкіним К. Ю. у Верховному Суді від 01 березня 2023 року; акт прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару) згідно договору про надання правової допомоги від 01 березня 2023 року.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України (див. пункт 53, 57 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Постанова суду касаційної інстанції прийнята 01 березня 2023 року, а докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі ОСОБА_1 подала 13 березня 2023 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, та без клопотання про поновлення такого строку.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 126, 141, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук