Дата документу 01.03.2023 Справа № 336/374/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/374/22 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/731/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 21332 від 15.06.2021р., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у розмірі 10 756,43 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 793,92 грн.

У стягненні з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі

Представника - адвоката Тивоненка Д.Р. подала апеляційну скаргу, в якій, просила заочне рішення першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу скасувати, та ухвалити нове рішення у цій частині, яким ці її вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано, що не є перешкодою для апеляційного розгляду відповідно до ч. 3 статті 360 ЦПК України.

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року відповідач свого представника не направив, хоча був повідомлений через свій електронний кабінет (судову повістку постановлено 09.02.2023 о 14.06 год.).

Апеляційний розгляд відбувся відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України за відсутності інших учасників справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката Тивоненка Д.Р., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням меж апеляційної скарги рішення суду в цій справі переглядається лише в частині відмови судом у задоволенні вимог позивача про компенсування їй витрат на правничу допомогу.

Заочним рішенням в цій справі задоволено позовні вимог ОСОБА_1 по суті розглянутого спору та щодо судового збору.

Відмовляючи у задоволенні вимог про компенсацію витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача, суд виходив із того, що документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський, касові чеки та ін..), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд безпідставно вважає, що компенсації у разі задоволення позову підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які фактично сплачені позивачем, про що мають бути надані платіжні документи, адже згідно з положеннями статті 137 ЦПК України можуть бути стягнуті й ті витрати, які особа має сплатити адвокату в майбутньому, зокрема, у разі наявності в договорі про надання правничої допомоги відкладальної умови.

Перевіривши вказані доводи скарги, колегія погоджується з позицією адвоката та, натомість, вважає помилковим вказаний висновок суду з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право кори-стуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів цивільного судочинства) є відшкодування судо-вих витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення ( п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтовано-

го позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на профе-сійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судо-вих витрат на професійну правничу допомогу ( ст. 134 ЦПК України); 2) визначення роз-міру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сто-

ронами ( ст.137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових

витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих по-слуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розпо-ділу; 3) розподіл судових витрат (ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових

витрат, унормовані в ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також визначені положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 141 ЦПК України.

Так, у частині 3 статті 141 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її ви-

рішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відтак, зважаючи на наведені положення процесуального законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст.137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка

заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановлено, що правову допомогу адвоката Тивоненка Д.Р. позивач ОСОБА_1 пов`язувала із наданням усної консультації, складанням позовної заяви, ознайомленням із матеріалами виконавчого провадження, складанням клопотання про витребування доказів, складанням заяви про забезпечення позову, підготовкою матеріалів позовної заяви до подання до суду, представництвом її інтересів в суді.

Згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 від 12.01.2022р. загальна вартість наданих правових послуг становить 18500 гривень ( а.с. 19).

Надання правничої допомоги позивач підтверджувала: договором про надання правничої допомоги № 08/01 від 08.01.2022р., ордером адвоката до цього договору, переліком та вартістю послуг за договором, актом приймання-передачі правничої допомоги № 1 від 12.01.2022р. до договору № 08/01 про надання правничої допомоги.

Суд визнав, що витрати на правничу допомогу можуть бути компенсовані лише при наявності документів про їх фактичну сплату, що не відповідає приписам ч. 8 статті 141, п. 1 ч. 2 статті 137 ЦПК України, згідно з якими можливо компенсувати й ті витрати, які мають бути сплачені в майбутньому.

З договору про надання правничої допомоги № 08/01 від 08 січня 2022 року вбачається, що розмір гонорару та умови і порядок їх сплати визначається у додатках до цього договору.

Згідно з Переліком та вартістю послуг за договором та Актом приймання-передачі сторони узгодили, що строк внесення клієнтом оплати за надані послуги - протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням в цій справі, яке відбувається з дня прийняття постанови апеляційним судом за наслідками розгляду поданих на нього апеляційних скарг.

Отже, станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції строк оплати послуг адвоката для позивача ще не настав, а тому й не могло бути платіжних документів, що не є підставою для відмови у компенсації цих витрат з огляду на вказані умови договору та прийняття рішення про задоволення позову.

Колегія, вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить із принципів розумності та справедливості. Але при цьому, колегія враховує, що сторона відповідача не подала у цій справі клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, а тому питання щодо їх співмірності апеляційним судом не розглядається, а лише перевіряється їх фактичне надання.

За актом приймання-передачі виконаних робіт встановлено, що адвокатом виконані наступні послуги: консультація щодо можливості і доцільності вирішення спору у суді протягом 3 година на суму 3 000 грн., складання позовної заяви - 5 годин на суму 5 000 грн., ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - 2 години на суму 2000 грн., складання клопотання про витребування доказів - 2 години на суму 2 000 грн., складання заяви про забезпечення позову - 2 години на суму 2000 грн., підготовка до подачі позову до канцелярії суду (роздруківка, добірка та сканування доказів) - 3 години на суму 2 000 грн., представництво інтересів позивача в суді - 2500 грн. Всього надано послуг на загальну суму - 18 500 грн.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що фактично клопотання про витре-бування доказів у справі відсутнє, в судових засіданнях адвокат не приймав участі, а заявами просив розглядати справу за відсутності сторони позивача, забезпечення позову відбулось до його пред`явлення та в межах іншого провадження, яке до цієї справи не долучалось. Отже фактично вказані послуги в межах цієї справи не надавались, а тому не можуть бути компенсовані і зазначені в акті витрати у розмірі 2 000 грн., 2 000 грн., 2500 грн.

Всі інші послуги підтверджені матеріалами справи, тому до компенсації як витрати на правничу допомогу підлягає сума у розмірі 12 000 грн.

Отже, рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню із частковим задово-ленням вимог позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача.

Адвокатом Тивоненком Д.Р. також заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу, пов`язаних із апеляційним розглядом справи.

Згідно з актом № 2 від 03.02.2023р., адвокатом Тивоненко Д.Р. надані наступні послуги: консультація щодо можливості та доцільності оскарження рішення - 1 година вартістю 1000 грн., складання апеляційної скарги - 4 години вартістю 5000 грн., представництво в судовому засіданні - 1500 грн.

Відповідач клопотання про їх зменшення та щодо їх не співмірності апеляційному суду не подав, фактично ці послуги є виконаними, тому колегія вважає, що витрати за ці послуги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі -

7500 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2023 року у цій справі в оскаржуваній частині щодо відмови у стягнення витрат на правову допомогу скасувати.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, яка надана у суді першої інстанції, у сумі 12 000 ( дванадцять тисяч ) гривень.

В решті визначеної позивачем суми витрат відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, яка надана у апеляційному суді, у сумі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 березня 2023 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.