Справа № 204/6875/21
Провадження № 2/204/119/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Барильченко А.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 14603 грн. 17 коп., що складаються: 13794, 17 грн. витрати пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, а також 809 грн. витрати понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів; а також стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2920 грн. 63 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 30 травня 2018 року о 14 год. 30 хв., в м. Дніпро по проспекту Богдана Хмельницького, 28 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ЗАЗ 110247, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . За результатами дорожньо-транспортної пригоди на Відповідача за порушення вимог п.п. 10.1. Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення. 25 червня 2018 року постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ЗАЗ 110247, д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 , за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на момент скоєння ДТП, застраховано не було. Шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована. 07.06.2018 року потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 24.09.2018 року - заяву про відшкодування шкоди. Відповідно до Висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 079/18 складеного 11 липня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ 110247, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 25754 грн. 17 коп. Для визначення вартості пошкодженого автомобіля ЗАЗ 110247, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП (в пошкодженому стані) МТСБУ з урахуванням положень ст. ст. 9, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; п. 7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009р. N 1335/5/1159) був використаний метод прийняття вартості залишків аналогічного КТЗ. Відповідно до обрахованої інформації вартість ЗАЗ 110247, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП склала 11 960,00 грн. Відповідно до Розрахунку вартості КТЗ марки ЗАЗ 110247, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП та розміру регламентної виплати від 16.11.2018 року різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому становить 13 794 грн. 17 коп., яку позивач відшкодував ОСОБА_3 , згідно платіжного доручення № 1014555 від 04.12.2018 року. Крім того, розмір витрат позивача на збір документів та визначення розміру шкоди, щодо страхового випадку, склав 809,00 грн. Отже, розмір витрат МТСБУ, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складає 14603 грн. 17 коп. Відповідачем в добровільному порядку витрати позивачу не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 06.10.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзивів на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30.05.2018 року о 14:30 год. у м.Дніпро по пр.Богдана Хмельницького, 28, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2106, д.р.н. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110247, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25.06.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення (а.с.14).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 , за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на момент скоєння ДТП, застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації, щодо страхування даного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ (арк.с.8).

Відповідно до звіту по визначенню вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №079/18 від 11.07.2018 року, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля 25754, 17 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 33319, 57 грн. з ПДВ; коефіцієнт фізичного зносу 0,7; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу 27539, 66 грн. з ПДВ. (а.с.16).

Відповідно до висновку експертного дослідження по вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля за №079/18 від 11.07.2018 року, складеного судовим експертом Цаберябим В.М., ринкова вартість автомобіля ЗАЗ -110247, р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП (30.05.2018 року) складає 25754, 17 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ -110247, р.н. НОМЕР_2 , складає 33319, 57 грн.. з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали. Величина коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ЗАЗ -110247, р.н. НОМЕР_2 , дорівнює 0,7. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ -110247, р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 27539, 66 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ -110247, р.н. НОМЕР_2 , складає 25754, 17 грн. (а.с.17-27).

При вирішенні спору, суд враховує зазначений висновок, як належний доказ обсягу завданої шкоди, оскільки стороною суду надано підтвердження про фаховість, кваліфікацію вказаного експерта, у тому числі щодо напряму проведення оцінки майна.

Відповідно до розрахунку вартості КТЗ марки ЗАЗ 110247 з номерним знаком НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати, розмір матеріального збитку складає 25754, 17 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 33319, 57 грн., вартість КТЗ в пошкодженому стані складає 11960 грн. Розмір регламентної виплати складає 13794, 17 грн. (а.с.32).

Відповідно до довідки №1 від 16.11.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ визначено відшкодування потерпілому у сумі 13794 грн. 17 коп. (а.с.35).

03.12.2018 року МТСБУ прийнято Наказ №11153 від 18.03.2019 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 13794, 17 грн. (а.с.36)

Відповідно до платіжного доручення №1014555 від 04.12.2018 року МТСБУ перерахувало потерпілому, ОСОБА_3 , суму відшкодування у розмірі 13794,17 грн. (а.с.37)

Відповідно до платіжного доручення №992382 від 13.08.2018 року МТСБУ сплатило ТОВ « СОС Сервіс Україна» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого 809,00 грн. (а.с.31).

Таким чином, фактичні витрати МТСБУ пов`язані з регламентною виплатою по страховому випадку складають загальну суму 14603, 17 грн.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Відповідно до п.21.4 ст.21 Закону № 1961-IV, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.39.1, п.39.2.1 ст.39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам; є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом .

Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з п.п. а п.41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого, після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в сумі 13794,17 грн. Факт зазначених виплат підтверджується належними доказами.

Відповідно п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частина перша ст.1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Враховуючи, що судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , який на той час не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, МТСБУ проведено страхову виплату іншому учаснику ДТП на відшкодування завданого збитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення витрат позивача в загальному розмірі 14603, 17 грн. (відшкодування майнової шкоди та витрат для визначення матеріального збитку) та задоволення позову.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 2920 грн. 63 коп., суд доходить до наступного.

Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога, пов`язана із підготовкою позову до суду та його судовим розглядом надавалась позивачу адвокатом Хомяком О.П., який діяв на підставі довіреності, виданої згідно договору про надання послуг у сфері права №4.1./28-05/2019 від 28.05.2019 року, укладеного між МТСБУ та адвокатом Хомяком О.В.

Пунктом 5.1. вказаного договору передбачено, що вартість послуг у регресних справах, у яких замовник є позивачем (стягувачем), визначається від суми, що надійшла на поточний рахунок замовника та складає: 5.1.1. 20% незалежно від того чи розглядалася справа у суді або спір урегульовано в досудовому порядку (у разі супроводження справи виконавцем починаючи з досудового врегулювання) або справа знаходиться на стадії виконавчого провадження.

Згідно п.5.3. договору оплата здійснюється замовником шляхом перерахування суми винагороди на рахунок виконавця на підставі акту приймання-передачі наданих послуг, який складається виконавцем раз на місяць та передається замовнику у місяці, наступному за звітним, у двох екземплярах разом із матеріалами справи.

Таким чином, сторонами договору було встановлено фіксований розмір вартості правничої допомоги в розмірі 20% від суми, стягнутої з відповідача в порядку регресу. Також, згідно умов договору вбачається понесення позивачем цих витрат з відкладеною дією, після фактичного стягнення коштів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В постановах Верховного Суду від 12.02.2020 року в справі №648/1102/19, де аналізувалися аналогічні положення ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Також, висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року в справі №922/445/19.

Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи та їх розмір.

За вказаних обставин, з відповідача на користь позивача також слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20% від стягнутої за рішенням суму, що становить 2920 грн. 63 коп. (14603,17 : 100% х 20%).

Крім того, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. підлягають відшкодуванню, та згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13,133,137, 141 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою потерпілому задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з регламентною виплатою в порядку регресу у розмірі 14603 (чотирнадцять тисяч шістсот три) грн. 17 (сімнадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2920 (дві тисячі дев`ятсот двадцять) 63 (шістдесят три) коп. судових витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар