Справа № 205/6037/21
Провадження № 2/932/255/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, в якій ОСОБА_2 просила суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її двоюрідною тіткою. В обґрунтовання позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла її двоюрідна тітка ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належний останній будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , інших спадкоємців окрім неї у померлої не залишилося. Вона позивач звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, де 28.05.2021 було винесено постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем. Вказує на те, що ОСОБА_3 , в дівоцтві Самарська, є донькою ОСОБА_4 , який є зведеним братом її заявниці рідного дідуся ОСОБА_5 . ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_5 , який і є зведеним братом ОСОБА_4 , з яким вони мали спільну матір. Батько ОСОБА_3 ОСОБА_8 народився на території нинішньої російської федерації, ще за часів російської імперії і на даний час відсутня будь-яка можливість поновити документи, які б могли підтвердити його спільну з ОСОБА_9 мати, тому заявниця була змушена звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.07.2021 позовну заяву ОСОБА_2 передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 року для розгляду даної справи було визначено суддю Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукінову К.С.

Ухвалою судді ОСОБА_10 від 12.08.2021 дану справу повернуто до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська для виконання вимог ч.5-11 ст.272, ч.3 ст.31 ЦПК України.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукінової К.С. від 02.09.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.05.2022 за №260 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 року справу передано в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою від 03.05.2022 суддею Кудрявцевою Т.О. прийнято цивільну справу до свого провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні.

Відповідачем 17.10.2022 були надані суду письмові пояснення, доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Представник відповідача зазначив, що Дніпровська міська рада є не належним відповідачем у даній справі, оскільки діями останньої не порушено прав позивача. Також вказано про відсутність доказів наявності родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_3 .

Ухвалами Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.01.2023, 22.03.2023 витребувано докази у справі.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо заявлених вимог та надала пояснення, аналогічні викладеним письмово.

В подальшому, в наданій суду заяві представник позивача просив розглянути справу без його участі та без участі позивача, просив задовольнити позовні вимоги.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України дане судове засідання проводиться за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи та їх представників, свідків, суд приходить до висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Залелія Царичанського району Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петріківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), та повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 від 09.07.2020.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , проте отримати спадщину про право на спадщину за законом вона не має можливості у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували її родинні зв`язки з померлою ОСОБА_3 .

Згідно копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса звернулась 22.12.2020 лише ОСОБА_2 , яка зазначила, що померла була її двоюрідною тіткою.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 21.12.2020 року № 1740, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.05.2019 і на день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР». Заповіту від імені ОСОБА_3 по Могилівській сільській раді не зареєстровано.

Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. від 28.05.2011 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної тітки - ОСОБА_3 , яка померла у зв`язку з відсутністю доказів родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем. В зв`язку з зазначеним, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився батько заявниці - ОСОБА_11 , батьком якого є ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.12.1992 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_6 , батьками якої зазначені: батько - ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 13.04.2022 Новокадацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_6 у зв`язку з укладенням 13.04.2022 шлюбу з ОСОБА_13 змінила прізвище на « ОСОБА_14 ».

Згідно письмової відповіді на ухвалу суду в.о.директора Державного архіву Дніпропетровської області Боронило В. від 21.10.2022 № Є-1284/1/217-22, вбачається, що Державний архів Дніпропетровської області не має можливості виконати запит суду через відсутність в ньому інформації щодо місця реєстрації народження (село або місто, район та область) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вказати її дівоче прізвище), а також місце реєстрації народження та смерті її батька ОСОБА_4 . Також зазначено про те, що книги реєстрації актів цивільного стану по Дніпропетровській області з 1946 року на зберігання до державного архіву області не надходили, тому надати архівні довідки про народження та смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , неможливо.

Відповідно до письмової відповіді в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Швець В. від 02.03.2023 № 581/06.9-43, наданої на виконання ухвали суду, проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів за період з 01.01.1945 по 28.02.2023 по поновленій державній реєстрації актового запису про народження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відділах державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області Пвденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не виявлено; наявні актові записи до 1945 року передані на зберігання до Державного архіву Дніпропетровської області.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 належить домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 . Вказане також підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до копії довіреності від 28.10.2019, посвідченої приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сапай Є.І., ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_15 управляти та розпоряджатися належними їй будинком з господарськими будівлями та спорудами і відповідною земельною ділянкою, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Державного архіву Дніпропетровської області від 08.05.2023 року № Я-1448/о/217-23, в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів цивільного стану по місту Дніпропетровську з записами про народження за 1930 рік ОСОБА_16 не зазначена.

Встановлено, що в період з травня 2019 по день смерті ОСОБА_3 проживала в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР» за адресою: АДРЕСА_2 , і ОСОБА_1 у цей період приїздила до неї, відвідувала, піклувалася про неї.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 отримала медичну довідку про смерть і свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , у ОСОБА_1 знаходяться всі правовстановлюючі документи на належне померлій нерухоме майно, а зокрема технічний паспорт та домова книга.

Під час розгляду справи, судом було допитано свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 .. Зазначила, що у її колишнього чоловіка та батька ОСОБА_1 ОСОБА_7 був батько ОСОБА_17 , у якого був зводний брат ОСОБА_18 . Його донька ОСОБА_3 , 1930 р.н., декілька разів приїздила до них в гості в село, вони спілкувалися, відвозили її додому в м.Дніпро, з нею у них були сімейні відносини; вона була двоюрідною сестрою ОСОБА_6 батька ОСОБА_1 , тобто двоюрідною тіткою ОСОБА_1 .. В 1998 році вона ОСОБА_12 розлучилась із чоловіком ОСОБА_6 , вони більше не бачилися, і з цього часу він зі своєю донькою ОСОБА_1 , яка була на той час малою, не спілкувався. На початку 2019 року вона свідок захворіла і погодилась на зустріч доньки ОСОБА_19 з батьком ОСОБА_6 . Вони з донькою ОСОБА_1 почали шукати ОСОБА_3 , її сусіди сказали, що вона уїхала проживати в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР» в с.Могилів, Царичанського району, Дніпропетровської області. Бурдені Інга знайшла там ОСОБА_3 почала її відвідувати, піклувалася про неї.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він з жінкою Бурдені Інгою в 2019 році почали шукати родичку, двоюрідну тітку ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Про неї розповіла мати ОСОБА_20 , а саме те, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_6 батька ОСОБА_1 , з яким мати ОСОБА_1 розлучилися в 1998 році і з яким вони не спілкувалися. Вони знайшли ОСОБА_3 в пансіонаті в с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, де вона проживала. Він з дружиною ОСОБА_1 до неї часто приїздили, відвідували, ОСОБА_1 піклувалась про неї, тітка її пам`ятала.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 , яка в жовтні 2019 року їздила з нотаріусом до своєю двоюрідної тітки ОСОБА_3 , яка проживала в КЗ «Могилівський геріатричний пансіонат ДОР» в с.Могилів, Царичанського району, Дніпропетровської області, де ОСОБА_3 видана на її ОСОБА_15 ім`я довіреність для оформлення правовстановлюючих документів на належний їй будинок на ім`я ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 не змогла би сама на себе оформити право власності на будинок. Їй відомо, що ОСОБА_3 була двоюрідною сестрою батька ОСОБА_1 , тобто її двоюрідною тіткою, і вона попросила ОСОБА_1 зайнятися оформленням її будинку.

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_23 ), є донькою ОСОБА_4 , який є зведеним братом її рідного дідуся / ОСОБА_24 . ОСОБА_25 є донькою ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_5 , який і є зведеним братом ОСОБА_4 , з яким вони мали спільну матір. Отже, вбачається, що ОСОБА_3 є двоюрідною сестрою батька заявниці ОСОБА_7 , тобто двоюрідною тіткою ОСОБА_2 .

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що позивачем було здійснено всі можливі дії для здобуття доказів на підтвердження заявлених вимог, а неможливість їх отримання пов`язана з неналежною організацією збереження архівних даних і давниною народження померлої та її близьких родичів.

Отже, зі змісту доказів, наданих позивачем та здобутих судом за її клопотанням в ході судового розгляду справи підтверджується те, що ОСОБА_3 є двоюрідною тіткою ОСОБА_2 , а оскільки встановлення даного факту у позасудовому порядку є неможливим, що в свою чергу перешкоджає реалізації права на оформлення спадщини, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та заявленого клопотання, витрати по справі віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 261, 263-265, 268, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева