Провадження №2/592/75/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що 07 серпня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року шлюб між ними було розірвано.

Від цього шлюбу мають спільну дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання відповідач сплачує аліменти. За час спільного проживання та перебування у шлюбі ними було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м, житловою 27,8 кв.м., а також автомобіль 3A3-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . Оскільки дана річ є неподільною, просить стягнути на її користь з відповідача грошову компенсацію в розмірі половини вартості автомобіля, що складає 33 214 грн. згідно висновку експерта від 10.01.2022 року № 2/2021 та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,2 кв.м, житловою 27,8 кв.м., посилаючись на норми ст. 68, 70, 71 Сімейного кодексу України та ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, а також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну допомогу у сумі 8 000 грн., витрати за сплату судового збору у сумі 7 265 грн.64 коп. та 1 722 грн. 88 коп. за послуги експерта.

У судовому засіданні представник позивача -адвокат Безугла К.В. у вступному слові позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити.

Представник відповідача-адвокат Бровко Р.М. позовні вимоги визнав частково, надавши відзив та доповнення до нього, доводи якого також підтримав у судовому засіданні під час вступного слова. Зокрема, вказує, що квартира, яка була придбана відповідачем 28.07.2017р., була придбана саме за кошти, які належали відповідачу особисто. Дані кошти були отримані відповідачем за продаж квартири, яка належала йому на праві особистої приватної власності. Продаж квартири та купівля іншої, було здійснено протягом незначного проміжку часу, а саме трьох календарних днів. До того ж, сума коштів, виручених за продаж квартири, була навіть більшою, ніж вартість квартири, яку придбав відповідач у шлюбі. Таким чином, сторона відповідача вважає, що відсутні фактичні та правові підстави вважати придбану відповідачем квартиру за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя і в цій частині позовних вимог просить відмовити.

Стосовно стягнення компенсації вартості транспортного засобу, то відповідач визнає вимогу щодо стягнення грошової компенсації Ѕ частини вартості транспортного засобу в сумі 21 869 грн., тобто згідно Звіту з незалежної оцінки майна від 25.11.2021 року та просить суд припинити право власності позивачки на частину автомобіля 3A3-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . (а.с.56-57, 73)

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення представників сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 07 серпня 2004 року по 03 грудня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтвом про одруження та копією рішення Ковпаківського районного суду м. Суми (а.с. 9, 10) Після розлучення, позивачка змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені від 22.10.2021 року та копією паспорта громадянина України. (а.с.70-71)

Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання відповідач сплачує аліменти на підставі судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 січня 2020 року (а.с. 11)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шокола Н.В. (а.с. 12)

Згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області від 20.09.2021 року № 31/18-Б-58 за ОСОБА_2 зареєстровано 17.10.2007 року автомобіль 3A3-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . (а.с. 14)

Відповідно до ст. 69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Ст. 70 ч.1 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 цього закону майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу,є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

До складу майна, що підлягає поділу , включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. (ст. 12 ч.3) Згідно ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Отже, у разі придбання майна одним із подружжя за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжю особисто, виключається належність такого майна до спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи приведені норми матеріального та процесуального права, а також докази, надані відповідачем, зокрема, договір купівлі-продажу №728 від 22.08.2003р., за яким ОСОБА_5 продала ОСОБА_2 , а він придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 на 11 538 грн., який було укладено за рік до укладення шлюбу з позивачкою (а.с.58-59); договір купівлі-продажу за № 378 25.07.2017р., за яким відповідач здійснив продаж вищевказаної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за ціною яка складає 99 678 грн. (а.с.60-64) та договір купівлі-продажу від 28.07.2017р., за яким була ним придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 75 034 грн., що є нижчою від ціни 99 678 грн. та здійснена покупка через три дні після продажу попередньої квартири. (а.с.62-63), а також відсутність доказів про істотне збільшення вартості спірної квартири внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя (ст. 62 СК України), а факт трудової діяльності позивачки згідно трудової книжки це не підтверджує (а.с. 169-173), суд приходить до висновку, що спірна квартира була придбана за особисті кошти відповідача ОСОБА_2 , а тому є його особистою приватною власністю, матеріалами справи доведено, що спірна квартира була придбана саме за особисті кошти відповідача, які отримані внаслідок відчуження ним особистого нерухомого майна, тобто було встановлено обставини, що є предметом доказування при застосуванні ст. 57 СК України. Протилежного позивачем , у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, доведено не було, а сам по собі факт надання останньою згоди на придбання спірної квартири не може свідчити про поширення на майно режиму спільної сумісної власності подружжя. Тому у частині позовних вимог щодо визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити за необгрунтованістю.

Що ж стосується транспортного засобу 3A3-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , то сторони не заперечують, що це майно є спільної сумісної власністю подружжя, тому їм це майно належить по Ѕ частині. Враховуючи, що автомобіль є неподільним майном, ним користується і на даний час відповідач, позивачка згодна на грошову компенсацію, то суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33 214 грн. грошової компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу 3A3-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , припинивши право власності позивача на 1/2 частину даного автомобіля, взявши до уваги та оцінивши саме висновок № 2/2021 судової авто-товарознавчої експертизи від 10.01.2022 року, складеного судовим експертом Варуха В.О., який суд вважає більш повним, вмотивованим та обгрунтованим, ніж Звіт ТОВ «Ерестей» від 25.11.2021 року, на який посилався відповідач в частині визначення ринкової вартості спірного автомобіля. (а.с.99- 133, 75- 87) Згідно ст.ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються різними засобами, в тому числі, висновками експертів.

На підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 332 грн. 14 коп. судового збору за Ѕ частину вартості автомобіля, 454 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову та 1 722 грн. 88 коп. за проведення експертизи, що підтверджується відповідними квитанціями, договором, актом про прийняття-передачі наданих послуг (а.с. 1,30-33,35, 97)

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33 214 грн. грошової компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу 3A3-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , припинивши право власності позивача на 1/2 частину даного автомобіля.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 332 грн. 14 коп. судового збору за Ѕ частину вартості автомобіля, 454 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову та 1 722 грн. 88 коп. за проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич