Справа № 184/2004/22
Номер провадження 2-о/184/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

представника заявника адвоката Шаврової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Покровська міська рада Дніпропетровської області «про встановлення факту родинних відносин та факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , її рідний дід з боку її батька ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 10.05.1959 року, виданого Покровською міською радою Дніпропетровської області. Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його дружина ОСОБА_4 , батько заявниці - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , донька ОСОБА_2 від першого шлюбу, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Оскільки зазначений житловий будинок був спільним майном подружжя, частка кожного зі спадкоємців померлого в зазначеному житловому будинку складала тільки 1/6 частку. ОСОБА_5 постійно проживала в м. Харків і до дня своєї смерті не претендувала на спадщину, що залишилася після смерті її батька. Спадщину, що відкрилася після смерті діда заявниці, прийняла тільки його дружина ОСОБА_4 , яка постійно проживала та була зареєстрована разом з ним в зазначеному житловому будинку. ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка залишилася проживати одна в зазначеному житловому будинку. На той час їй було вже 80 років. Вона страждала на різні серцеві захворювання, на стенокардію, на гіпертонічну хворобу, а також на захворювання нижник кінцівок, на варикоз. Тому за віком та станом здоров`я їй було вже важко виконувати усю необхідну роботу по дому та городу, яка вимагала навантаження на кінцівки. Батько заявниці, її син ОСОБА_3 , проживав окремо, в житловому будинку АДРЕСА_2 . Тому спочатку протягом 2004-2005 року заявниця щоденно її відвідувала, готувала їй їжу, здійснювала необхідну роботу по дому та по городу. Але починаючи з 2005 року заявниця зі своєю молодшою донькою поселилася на постійне проживання разом з бабою в житловому будинку АДРЕСА_1 , вела разом з нею спільне господарство та доглядала за нею до дня її смерті. Заявниця за спільні кошти оплачували комунальні послуги, купляла продукти харчування, за призначенням лікарів купляла ліки для баби. На той час старша донька заявниці уїхала на навчання в м. Каменське, а з чоловіком вона вже припинила сумісне проживання і проживали окремо один від одного. ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка зверталася до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Полянського Ю.М., яким була заведена спадкова справа. Однак свідоцтво про право на спадщину їй не було видано. ІНФОРМАЦІЯ_3 моя рідна баба ОСОБА_4 померла, якій було 87 років. Тому протягом останніх років свого життя вона за віком та станом свого здоров`я взагалі потребувала постійного стороннього догляду, який їй надавала саме заявниця під час постійного сумісного проживання разом з нею до дня її смерті. Після смерті ОСОБА_4 ніхто протягом встановленого законом строку не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Батьку заявниці ОСОБА_3 зазначений житловий будинок був не потрібен, він вважав, що цей житловий будинок повинен залишитися їй. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 , через три місяця після смерті ОСОБА_4 , її син батько заявниці ОСОБА_3 помер. Після смерті баби заявниці ОСОБА_4 відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка та на інше належне їй спадкове майно. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Після смерті ОСОБА_4 заявниця залишилася проживати в зазначеному житловому будинку та користуватися ним. 01 грудня 2022 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Кулика О.П. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_4 . Але приватний нотаріус Кулик О.П. постановою від 01 грудня 2022 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що заявниця не була зареєстрована з ОСОБА_4 за однією адресою на час її смерті, протягом встановленого законом строку не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а також на те, що відсутні усі необхідні документи, що підтверджують її родинні стосунки з померлою ОСОБА_6 . Зокрема, у неї відсутнє свідоцтво про народження її батька ОСОБА_3 . Встановлення факту її постійного проживання разом з бабою ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та факту її родинних стосунків з нею має юридичне значення внаслідок того, що від нього залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті. У зв`язку з чим просить суд встановити факт її постійного сумісного проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2005 року по час її смерті ; встановити факт її родинних стосунків з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановивши той факт, що вона дійсно була її рідною бабою з боку батька заявниці - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник заявника адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа Покровська міська рада Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер рідний дід з боку батька заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №605 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.05.1959 року, виданого комунальним відділом Орджонікідзевського виконкому Дніпропетровської області (а.с.16).

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , батько заявниці та ОСОБА_5 , донька ОСОБА_2 від першого шлюбу, яка ІНФОРМАЦІЯ_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №79 (а.с.13). ОСОБА_5 постійно проживала в м. Харків і до дня своєї смерті не претендувала на спадщину, що залишилася після смерті її батька.

Спадщину, що відкрилася після смерті діда заявниці, прийняла тільки його дружина - ОСОБА_4 , яка постійно проживала та була зареєстрована разом з ним в зазначеному житловому будинку. ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка залишилася проживати одна в зазначеному житловому будинку. На той час їй було вже 80 років. Вона страждала на різні серцеві захворювання, на стенокардію, на гіпертонічну хворобу, а також на захворювання нижник кінцівок, на варикоз. Тому за віком та станом здоров`я їй було вже важко виконувати усю необхідну роботу по дому та городу, яка вимагала навантаження на кінцівки. Протягом 2004-2005 року заявниця щоденно її відвідувала, готувала їй їжу, здійснювала необхідну роботу по дому та по городу. Але, починаючи з 2005 року, заявниця разом зі своєю молодшою донькою поселилися на постійне проживання разом з бабою в житловому будинку АДРЕСА_1 , вела разом з нею спільне господарство та доглядала за нею до дня її смерті. Батько заявниці, її син - ОСОБА_3 , проживав окремо в житловому будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка зверталася до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Полянського Ю.М., яким була заведена спадкова справа, однак свідоцтво про право на спадщину їй не було видано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №515 (а.с.11). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка та на інше належне їй спадкове майно. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Після смерті ОСОБА_4 ніхто протягом встановленого законом строку не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Батьку заявниці - ОСОБА_3 зазначений житловий будинок був не потрібен, він вважав, що цей житловий будинок повинен залишитися заявниці. Тому вона залишилася проживати в зазначеному житловому будинку та користуватися ним.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №20 (а.с.12).

01 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Кулика О.П. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилося після смерті її баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Але приватний нотаріус Кулик О.П. постановою від 01 грудня 2022 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що вона не була зареєстрована з ОСОБА_4 за однією адресою на час її смерті, протягом встановленого законом строку не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а також на те, що відсутні усі необхідні документи, що підтверджують її родинні стосунки з померлою ОСОБА_6 . Зокрема, відсутнє свідоцтво про народження батька заявниці - ОСОБА_3 (а.с.31-32).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого міськбюро ЗАГС м. Орджонікідзе Дніпропетровської області 28.05.1971 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зазначені батьки: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_8 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 , 24 листопада 1989 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відділом ЗАГС Орджонікідзевського виконкому Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №534 (а.с.14).

Згідно довідки №1345 від 25.11.2022р. про останнє місце проживання померлого та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним на день смерті, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаною адресою був також зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.19).

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету, ОСОБА_1 мешкала за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 з 2005 року по день її смерті (а.с.21).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70776720 від 01.12.2022р., виданого приватним нотаріусом Кулик О.П., заведена спадкова справа 69983665, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.30).

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно сумісно проживала однією сім`єю разом зі своєю рідною бабою ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та вела з нею спільне господарство на день її смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала показання, згідно яких повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_11 вона знає, живе з ними по сусідству. Спочатку помер дід заявниці ОСОБА_2 , потім бабуся ОСОБА_4 . ОСОБА_12 проживала в цьому будинку постійно. Батьків заявниці не було. ОСОБА_12 на даний час проживає в цьому будинку і доглядає за ним. У ОСОБА_13 зараз своя сім`я.

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав показання, згідно яких повідомив, що йому відомо, що він сусід заявниці, мешкає по АДРЕСА_3 . Сім`я ОСОБА_15 жили по сусідству в будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_15 - дід та баба заявниці. Спочатку помер дід заявниці, а потім бабуся. ОСОБА_16 постійно жила з ними і на даний час там проживає з сім`єю.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_17 дійсно постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю матір`ю ОСОБА_18 на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання заявниці разом з ОСОБА_4 має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті.

Відповідно до ст. 29 ЦК України (Місце проживання фізичної особи) 1. Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 2. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. 6. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначених юридичних фактів відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Покровська міська рада Дніпропетровської області «про встановлення факту родинних відносин та факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини» задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНН НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2005 року по час її смерті.

Встановити факт родинних стосунків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНН НОМЕР_3 з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановивши той факт, що ОСОБА_4 дійсно була рідною бабою ОСОБА_1 з боку батька заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 січня 2023 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш