справа № 570/552/22
провадження № 2/570/121/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю представника позивача адвоката Павлюк І.А.,

секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ в порядку заочного розгляду спрощенного провадження цивільну справу за позовом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

покликаючись на відсутність відповідача за місцем реєстрації з червня 2013 року, представник позивача адвокат Павлюк І.А. у поданій до суду 09 лютого 2022 року позовній заяві просить визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Вказаний представник позивача у поданій до суду заяві позов підтримує.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Учасників справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце її розгляду. Відповідач до суду не з`явився. Вказаний представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Зважаючи на те, що явку позивача не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати його особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду.

Представник позивача адвокат Ірина Павлюк у суді позов підтримала повністю і по аналогічних мотивах.

По суті спору показала, що у квартирі АДРЕСА_1 не проживає ніхто вже протягом тривалого часу, мати відповідача, яка остання там проживала, померла навесні 2008 року, відповідач, яка зі слів односельчан, тривалий час проживає в росії, після смерті у квартирі не з"являлася. Задоволення даного позову дасть можливість позивачу надати житло іншій особі, яка зробить там умови, придатні для проживання.

Суд, заслухавши її пояснення, показання свідків, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористався правовою допомогою.

Судом встановлені такі обставини.

Бурякорадгосп «Шпанівський» перейменовано в КСПІ «Шпанівське» та згодом в ПСП «Шпанівське», що підтверджується Довідкою від 04 лютого 2022 року.

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 не увійшов до статутного фонду Бурякорадгоспу згідно з "Переліком державного майна, що не увійшов до статутного фонду господарського товариства".

Згідно з актом приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 11 жовтня 2010 року вказаний житловий будинок передано в комунальну власність для Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Квартира АДРЕСА_1 в цьому будинку не приватизована, однак в ній зареєстрована ОСОБА_1 , яка не проживає в даній квартирі з 2013 року, про що свідчить акт про підтвердження фактичного проживання.

Свідок ОСОБА_2 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_3 та ОСОБА_3 , який проживає у квартирі АДРЕСА_4 , стверджують, що відповідача не бачили за вказаною адресою більше 8 років - коли вона приїзджала на поховання матері, де він знаходиться, їм не відомо, житло стоїть занедбаною пусткою.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Зі змісту ст.5 ЦК вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.55, 124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. П.6 ч.1 ст.3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, і добросовісність.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання.

Зі змісту ст.9 Житлового кодексу УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно з ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реалізуючи право на житло, людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло з правочину або на підставі закону. Відповідно до законодавства України таке право виникає у власника житла (глава 28 ЦК), членів його сім`ї (ст.405 ЦК, ст.156 ЖК), орендаря (наймача) житла (ст.810 ЦК, ст.61 ЖК), членів його сім`ї (ст.816 ЦК, ст.ст.64, 160 ЖК) тощо. Положення цього конституційного принципу закріплені у ч.4 ст.9 ЖК України, де визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли на момент перебування даної квартири у будинку державного житлового фонду, вони регулюються положеннями ст.64, 71, 72 ЖК України.

Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім"ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Під "збереженням жилого приміщення" слід розуміти охорону законом права на житлову площу в житловому приміщенні за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей.

Причини відсутності не мають значення, якщо така відсутність продовжувалась до 6 місяців. У разі перебільшення цього строку суд повинен з?ясувати причини. Ст.71 ЖК закріплює вичерпний перелік причин відсутності громадянина понад 6 місяців, що є підставою для збереження житла за відсутнім наймачем або членами його сім?ї.

Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наведений в ст.71 ЖК УРСР перелік випадків збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї не є вичерпним. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст.212 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Ніким не заперечується, що спірна квартира є комунальною власністю територіальної громади та перебуває в управлінні позивача.

Відповідач зареєстрований, але не проживає у квартирі АДРЕСА_5 .

Відповідач у добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації з реєстраційного обліку не знімається, чим обмежує можливості позивача у повноцінному володінні, користуванні та розпорядженні зазначеним нерухомим майном. Будучи наймачем, відповідач використовував дане житло на власний розсуд. З пояснень позивача відповідач не проживає у даній квартирі понад десятиліття, інформація про його місце перебування відсутня. Спірна квартира пустує, знаходиться в антисанітарному стані, несе загрозу здоров`ю сусідів через гризунів, сирість та можливий обвал даху.

Судом з`ясовано, що відповідач більше шести місяців не проживає за вказаною адресою, однак в добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації з реєстраційного обліку не знімається, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом, оскільки така формальна реєстрація відповідача створює певні перешкоди та обмежує можливості позивача у повноцінному володінні, користуванні та розпорядженні зазначеним нерухомим майном. Судом не встановлено обставин, які перешкоджали б визнанню відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушене право позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду. Позивачем належними доказами доведені свої позовні вимоги і у суду немає підстав вважати обставини, викладені в матеріалах справи, такими, що не відповідають дійсності. Отже, право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу позивача. Враховуючи те, що відповідач тривалий час не проживає у вказаному житлі, яке перебуває у комунальній власності, та залишається зареєстрованим і на час розгляду справи, позов підлягає до задоволення по суті.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач не наполягав на їх відшкодуванні, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, їх залишає на позивачу.

Щодо порядку виконання рішення суду, то після набрання судового рішення законної сили власнику житлового приміщення необхідно звернутись з рішенням суду та заявою про зняття з реєстрації місця проживання особи до органів реєстрації: до виконавчого органу сільської, селищної або міської ради за місцезнаходженням житлового приміщення, або до центру надання адміністративних послуг за місцезнаходженням житлового приміщення, в якому зареєстрована особа.

На підставі наведеного, керуючись ст.263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити цивільний позов Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Шпанівська сільська рада Рівненського району Рівненської області, , місцезнаходження: вул.Шкільна, буд.1, с.Шпанів Рівненського району Рівненської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Суддя Кушнір Н.В.