Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2968/22
Провадження № 2/332/249/23
Рішення

Іменем України

07 лютого 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

Встановив:

У листопаді 2022 року Державне агентство меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29.04.2022 о 07-30 год. за адресою: м. Запоріжжя, Заводський район, затока Осокорівська, Запорізьке водосховище, ОСОБА_1 здійснював лов риби в брід забороненим знаряддям лову, а саме лісковою сіткою: довжина 10 м, висота 1,5 м, вічко 40 мм*40 мм. Виловив рибу: 3 (три) екземпляри плітки загальною вагою 0,5 кг, 2 (два) екземпляри карася сріблястого загальною вагою 0,2 кг. Своїми діями ОСОБА_1 завдав збитку рибним запасам України на суму 7 854,00 грн та порушив вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства». Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2022 за вказані вище дії ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

З урахуванням наведеного вище, позивач просить стягнути з відповідача 7 854,00 грн збитків.

Ухвалою суду від 02.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, який вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що 29.04.2022 о 07-30 год. за адресою: м. Запоріжжя, Заводський район, затока Осокорівська, Запорізьке водосховище, ОСОБА_1 здійснював лов риби в брід забороненим знаряддям лову, а саме лісковою сіткою: довжина 10 м, висота 1,5 м, вічко 40 мм*40 мм. Виловив рибу: 3 (три) екземпляри плітки загальною вагою 0,5 кг, 2 (два) екземпляри карася сріблястого загальною вагою 0,2 кг.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2022 за вказані вище дії ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень (а.с. 20).

Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 000650, сума шкоди, завданої діями ОСОБА_1 становить 7 854,00 грн та складається з наступного: 4 692,00 грн за 3 (три) екземпляри плітки (такса 1 564,00 грн), 3 162,00 грн за 2(два) екземпляри карася сріблястого (такса 1 581,00 грн) (а.с. 21).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є, зокрема, риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

У ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.

За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), що відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.

Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що відповідач добровільно завдану ним шкоду не відшкодував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з цим, ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 1 240,50 грн від 2 481,00 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно з платіжним дорученням № 283 від 02.11.2022 підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 1 240,50 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141-142, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 235, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави України збитки в сумі 7 854,00 грн, зарахувавши кошти на р/р UA 0008479, отримувач ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя/24062100, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області судовий збір в розмірі 1 240,50 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Державному агентству меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області 50 відсотків від сплаченого ним судового збору в розмірі 1 240,50 грн на рахунок: UA 0008510, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ЄРДПОУ отримувача: 37941997, отримувач: ГУК у Зап.обл/м. Зап. Заводс./22030101, відповідно до платіжного доручення № 283 від 02.11.2022.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун