Ухвала

Іменем України

02 березня 2023 року

м. Київ

справа № 683/1659/22

провадження № 61-1942ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року у справі за заявою Старокостянтинівської житлово-експлуатаційної контори про видачу судового наказу щодо стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2022 року Старокостянтинівськиий районний суд Хмельницької області видав судовий наказ, яким стягнув солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 , на користь Старокостянтинівської житлово-експлуатаційної контори заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 10 549,44 грн, яка утворилась станом на 01 липня 2022 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим наказом ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до частини третьої статті 167 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції та судовий наказ скасувати, у задоволенні заяви Старокостянтинівської житлово-експлуатаційної контори про стягнення з неї заборгованості за надані послуги відмовити.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Право на касаційне оскарження судових рішень передбачене статтею 389 ЦПК України.

Предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою ОСОБА_1 є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Підставами касаційного оскарження зазначених у пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності судового рішення.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Встановлено, що 21 липня 2022 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області видав судовий наказ, яким стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Старокостянтинівської житлово-експлуатаційної контори заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 10 549,44 грн, яка утворилась станом на 01 липня 2022 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до частини третьої статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується й Верховний Суд з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За правилом частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право звернутися із заявою про скасування судового наказу до суду, який його видав, тобто до суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Наведені норми процесуального права визначають правила та порядок перегляду судового наказу та передбачають, що судовий наказ, виданий судом першої інстанції не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Встановивши, що ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою з вимогою про скасування судового наказу від 21 липня 2022 року, виданого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що судовий наказ не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому є передбачені пунктом 1 частини першої статті 358 ЦПК України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року у справі за заявою Старокостянтинівської житлово-експлуатаційної контори про видачу судового наказу щодо стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявниці.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

О. В. Ступак