____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4666/23
Провадження № 2/947/1466/23
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

06.03.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Щастіє», треті особи Державний реєстратор відділу державної реєстрації та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області Лещенко Юлія Олександрівна, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про стягнення грошових коштів за договором позики, відшкодування витрат у зв`язку із знищенням майна та виключення відомості про земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Щастіє», треті особи Державний реєстратор відділу державної реєстрації та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області Лещенко Юлія Олександрівна, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, якою просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 90000 доларів США, еквівалент 3690000 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Щастіє» матеріальну шкоду, завдану руйнуванням належних позивачу капітальних господарських споруд, загальною площею 90,4 кв.м. у розмірі 60000 доларів США, що еквівалентно 2460000; виключити відомості про земельну ділянку та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0408 га, яка перебуває за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Щастіє». Призначити по зазначеній справі судову будівельно-товарознавчу експертизу щодо визначення розміру збитків. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Щастіє» судовий збір у розмірі 12405 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2023 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , встановлено наступне.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було направлено запит до відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 03.03.2023 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 03.03.2023 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Щастіє», зазначено Одеська область, м.Роздільна, вул.40-річчя Перемоги, 6-а, кв.3.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Правила підсудності справ, які розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, визначені у параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України (ст. ст. 26-30 Кодексу).

У вказаному параграфі ЦПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (ст.27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (ст.26), правила альтернативної підсудності (ст.28) та правила виключної підсудності (ст.30).

За загальним правилом ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у ст.30 ЦПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства можна зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до статті 181 ЦК України речі поділяються на нерухомі і рухомі. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Речові права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

До позовів про право на нерухоме майно відносяться позови щодо захисту речових прав на нерухоме майно, зокрема: віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України); негаторний - про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України); про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України) тощо

Отже, до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна, і не відносяться спори, предметом яких є стягнення будь-якої грошової заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір укладений стосовно нерухомого майна. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності.

Враховуючи викладене, до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна і до яких слід застосовувати правила виключної підсудності, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна.

Правила виключної підсудності не поширюються на спір щодо стягнення коштів за договором.

Як вбачається із матеріалів справи, змістом позовних вимог є стягнення грошових коштів за Договором позики, укладеним 09.08.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І., реєстровий номер 875. Також, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану руйнуванням господарських споруд, тобто основним предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів за неналежне виконання зобов`язання, тож з огляду на наведене, до даної справи не застосовуються правила про виключну підсудність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач об`єднала у позові вимоги щодо неналежного виконання відповідачем умов Договору позики з вимогами щодо виключення відомостей про земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Щастіє» від 21.04.2020 року. У випадку об`єднання позовних вимог про стягнення грошових коштів по основному зобов`язанню з вимогами щодо реєстрації майна, спір розглядається за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання. Вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій, повинні розглядатись судом, визначеним за правилами загальної підсудності, похідними від якого є такі вимоги.

Оскільки, між сторонами було укладено Договір позики, відносини за яким регулюються нормами ст.1046 ЦК України, а стягнення матеріальної шкоди, регулюються нормами ст.1166 ЦК України, що знаходяться в розділі III вказаного Кодексу - окремі види зобов`язань, а будь-яких вимог щодо визнання правочинів з нерухомістю недійсними, визнання права власності, володіння, користування, поділу нерухомого майна, тощо, які регламентовано нормами ЦК України про правочини, право власності та захист права власності, не є предметом позовних вимог, тому правила виключної підсудності на даний спір не розповсюджується.

За інформацією відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області вбачається, що зареєстрованим місцем проживання /перебування/ відповідача ОСОБА_2 вказано - АДРЕСА_2 , а місцезнаходженням відповідача ТОВ «Щастіє» зазначено АДРЕСА_3 , то вказані адреси територіально не відносяться за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Оскільки, на даний час позивач не є власником нерухомого майна, вимог щодо визнання правочинів недійсними, визнання права власності чи права користування позивачем не заявлено, визначальним предметом спору є стягнення грошових коштів за нотаріально посвідченим Договором позики, укладеним 09.08.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та грошових коштів за матеріальну шкоду, завдану руйнуванням господарських споруд, вважаю, що до даної справи слід застосувати правила загальної підсудності та передати для розгляду за належною підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси (65029, м.Одеса, вулиця Балківська 33).

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Щастіє», треті особи Державний реєстратор відділу державної реєстрації та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області Лещенко Юлія Олександрівна, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про стягнення грошових коштів за договором позики, відшкодування витрат у зв`язку із знищенням майна та виключення відомості про земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності - передати на розгляд Приморському районному суду м.Одеси (65029, м.Одеса, вулиця Балківська 33).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.03.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.