Провадження № 2/369/1148/23
27.03.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Світлак Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акіонерного товариства «Страхова компанія ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дооржньо- транспортної пригоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди (далі ДТП), мотивуючи свої вимоги тим, 14 травня 2019 року між Приватним акіонерним товариством «Страхова компанія ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ140508, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Відповідно до умов вказного Договору, «Приватне акіонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адмінстративного прравопрушення, передбаченого ст.124 КупАП.
Страхувальник звернувся до Приватного акіонерного товариства «Страхова компанія ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі вказаної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вищезазначеного страхового акту ПрАТ«Страхова компанія ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 59 910 ( п`ятдесять дев`ять тисяч дев`ятсот десять) грн, 59 коп. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно правова відповідальність на момент настання ДТП відповідача не була застрахована. На підставі наведеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесені шкоду потерпілому внаслідок ДТП.
Тому, просив суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ«Страхова компанія ПЗУ Україна»:
- завдані збитки у розмірі 59 910 ( п`ятдесять дев`ять тисяч дев`ятсот десять) грн, 59 коп.
- витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесять) грн., 00 коп.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили.
Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав 19 липня 2022 року. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Судом встановлено, що 14 травня 2019 року між Приватним акіонерним товариством «Страхова компанія ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ140508, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».
На момент ДТП автомобіль «Renault» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту № №АМ140508 від 14 травня 2019 року.
06 травня 2020 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та на виплату по договору страхування Авто КАСКО.
Згідно з Рахунком № VSK 0103427 від 19 травня 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » склала 59 910 ( п`ятдесять дев`ять тисяч девятсот десять) грн, 50 коп.
ПрАТ«Страхова компанія ПЗУ Україна» звернулася до ОСОБА_1 з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, однак відповідач у добровільному порядку коштів не перерахував.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Позивачем у своєму позові зазначено, що відповідно до постанови суду ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адмінстративного прравопрушення, передбаченого ст.124 КупАП. Однак позивач не надав суду копію постанови суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, не вказав яким саме судом та коли була винесена вказана постанова.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, звертаючись до суду із позовом позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, клопотання про витребування судом доказів позивачем не заявлялось, а відтак позивачем не доведено, що саме відповідач є особою, відповідальною за заподіяний збиток .
Таким чином, позивачем, всупереч положень ст.81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позові.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 56, 76-81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ПрАТ«Страхова компанія ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна»,ЄДРПОУ 20782312 р/р НОМЕР_3 в Пат «КРЕДОБАНК», адреса:04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40.

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І. О. Фінагеєва