Провадження 2-о/127/564/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 2013 року до безня 2013 року.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 заявив клопотання про залишення заяви без розгляду в порядку статті 294 ЦПК України, так як між сторонами є спір про право, оскільки ОСОБА_2 оспорюються обставини проживання заявника однією сімєю з її сином.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заяву про встановлення факту належності документу слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Така позиція підтверджується такожпостановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
З урахуванням викладеного, з огляду на те, що заінтересована особа ОСОБА_2 заперечує проти встановлення факту, а тому встановлення факту, про який просить заявник, пов`язане з наступним вирішенням спору про право, суд приходить до висновку, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.
Тому заяву про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2013 року до березня 2022 року слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 260-261, ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.
Роз`яснити заявнику, що вона має право подавати позов на загальних підставах.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя