Дата документу 20.03.2023 Справа № 334/600/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2017/22 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/536/23 Світлицька В.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ТОВ «Керуюча компанія «Партнер Хаус» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що ТОВ «Керуюча компанія «Партнер Хаус» діє на підставі Статуту, відповідно до якого здійснює діяльність, пов`язану з управлінням нерухомим майном за винагороду, комплексним обслуговуванням об`єктів.

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком.

Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 було обрано управителем багатоквартирним будинком ТОВ «Керуюча компанія «Партнер Хаус».

20 вересня 2019 року між ТОВ «Керуюча компанія «Партнер Хаус» та уповноваженими на підписання договору особами, які діяли від імені Співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 на підставі протоколу № 6 зборів співвласників багатоквартирного будинку від 29 липня 2019 року, укладено Договір № 04/09/19 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який є чинним на підставі п. 29 цього Договору. Відповідно до п. 1. Договору, Управитель зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а Співвласники зобов`язується оплачувати Управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору.

Починаючи з 20 вересня 2019 року по 31 травня 2022 року позивач надав відповідачам послуги з управління багатоквартирним будинком.

Протягом зазначеного періоду від відповідачів не надходило скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг позивачем. Отже, відповідачі зобов`язані оплатити спожиті послуги.

Станом на 01.06.2022 року по особовому рахунку відповідачів сума боргу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком складає 6 372 грн., на яку нараховувались: 3% річних - 162,88 грн., індекс інфляції - 556,55 грн.

Зазначає, що відповідачі в добровільному порядку заборгованість не сплачують.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість на загальну суму 7 091 грн. 43 коп. по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 20 вересня 2019 року по 31 травня 2022 року включно та стягнути судові витрат по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус» заборгованість у розмірі 7 091 грн. 43 коп. по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 20 вересня 2019 року по 31 травня 2022 року, яка складається з: заборгованості - 6 372 грн.; 3% річних - 162,88 грн.; індексу інфляції - 556,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 240 грн. 50 коп.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус» судовий збір, сплачений за платіжним дорученням № 1983 від 07.07.2022 року в розмірі 1 240 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази по справі. Не враховано, що між сторонами немає юридично-правових відносин, він не укладав з позивачем індивідуальний договір про надання послуг, а договір на обслуговування оформлений лише з двома громадянами співвласниками. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, узагальненими доводами якої є те, що судом не в повному обсязі досліджені обставини справи та надані докази по справі. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Позивач скористався своїм правом та подав до суду відзиви на апеляційні скарги, в яких зазначає, що вважає доводи відповідачів необґрунтованими, з юридично хибним уявленням по суті спірних відносин. Зазначає, що і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в своїх скаргах фактично оспорюють процедуру проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку та прийняття ними рішень, що не стосується предмету позову. Звертає увагу, що довід ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку з розглядом справи за відсутності ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки він не заперечував проти проведення судового засідання за відсутності відповідачки. Просить апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

20 вересня 2019 року між ТОВ «КК «Партнер Хаус» та уповноваженими на підписання договору особами, які діяли від імені Співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 на підставі протоколу № 6 зборів співвласників багатоквартирного будинку від 29 липня 2019 року, укладено Договір № 04/09/19 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який є чинним на підставі п. 29 цього Договору.

Відповідно до п. 1 Договору, Управитель зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а Співвласники зобов`язується оплачувати Управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору.

Квартира АДРЕСА_3 знаходиться за вищезазначеною адресою, кожного місяця ОСОБА_2 , ОСОБА_1 повинні сплачувати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком по своїй квартири: з 20 вересня 2019 року - 254,88 грн. на місяць виходячи із загальної площі квартири.

Відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 порушується зобов`язання зі сплати позивачу (Управителю) за надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим Договором, внаслідок чого станом на 01 червня 2022 року утворилась заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 6 372,00 грн. за послуги з управління будинком.

Згідно зі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку це фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Співвласник багатоквартирного будинку (далі співвласник) є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку (ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ч. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем (ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до п. 10 Договору для співвласників першого поверху ціна послуги з управління становить 4,38 гривень (в тому числі податок на додану вартість, якщо Управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, для співвласників вище першого поверху, ціна послуги з управління становить 5,31 гривень (в тому числі податок на додану вартість, якщо Управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Також, п. 6 Договору передбачено, що кожен зі Співвласників зобов`язаний оплачувати Управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, де плата за послугу з управління нараховується щомісяця Управителем та вноситься кожним Співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 11 вказаного Договору).

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Така ж вимога передбачена і ст. 68 ЖК України, в якій зазначено, що наймачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного та громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, також, ст. 360 ЦК України, передбачається що, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної і часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Даний обов`язок також вказаний у ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг, до яких належить: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачами, позивачем у період з вересня 2019 року по травень 2022 року було надано послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 6 372,00 грн., однак відповідачами зобов`язання по своєчасному внесенню оплати за отриманні послуги належним чином не виконуються.

Вказане підтверджується розрахунком позивача про утворення заборгованості за особовим рахунком відповідачів № НОМЕР_1 .

Окрім того, відповідачами не надано доказів про погашення суми заборгованості або на спростування факту її наявності чи її розміру, а також зауважень що неналежної якості наданих послуг.

Колегія суддів не бере до уваги ідентичні посилання відповідачів в апеляційних скаргах на неправомірність укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від їх імені.

Так, у випадку наявності порушень, на думку відповідачів, з боку уповноважених осіб або правління ОСББ, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не позбавлені права звернутись до суду з відповідними вимогами до ОСББ, в якому вони є співвласниками.

Однак в межах даної справи предметом розгляду є правовідносини, що склались між управителем та споживачем послуг з управління будинком, а не правовідносини між співвласниками будинку та ОСББ, у зв`язку з чим зазначені доводи є неналежними.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, заборгованість відповідачів складає 7 091,43 грн., яка складається з: суми боргу у розмірі 6 372,00 грн., суми інфляційних збитків у розмірі 556,55 грн., 3 % річних у розмірі 162,88 грн., згідно наданих розрахунків.

Враховуючи викладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з його доведеністю належними, допустимими та достовірними доказами.

Що стосується посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення судом процесуального права, а саме на те, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення за відсутності відповідача ОСОБА_2 , колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції, судом було призначено чотири судових засідання: одне з яких було відкладено у зв`язку з перебуванням судді у короткотривалій відпустці, два - у зв`язку з неявкою обох сторін по справі. Під час судового засідання, що відбулось 30 листопада 2022 року, за результатами якого було ухвалено оскаржуване рішення, були присутні представник позивача та відповідач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась, причин своєї відсутності не повідомила. Учасники судового засідання, в тому числі й відповідач ОСОБА_1 проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 не заперечували.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Таким чином, доводи апеляційних скарг, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що могли бути підставою для скасування рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 20 березня 2023 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко