Постанова

Іменем України

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 569/222/21

провадження № 61-401св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ;

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2021 року у складі судді Гордійчук І. О. та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Боймиструка С. В., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 28 березня 2016 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» він придбав комплект ГРМ Ланос на автомобіль «Shevrolet Aveo» та інші запчастини у відповідності до товарного чеку від 28 березня 2016 року № 9.

06 травня 2016 року ФОП ОСОБА_3 була проведена заміна ременя ГРМ, водяної помпи, натяжного ролика ременя ГРМ. Згідно з актом складеним ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , покази електронного лічильника автомобіля «Shevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після отримання з сервісного ремонту від ФОП ОСОБА_3

складають 125 374 км.

28 січня 2020 року при виїзді з автозаправної станції відбувся розрив ременя ГРМ, автомобіль був доставлений до найближчої станції технічного обслуговування ТОВ «Вік-Експо», де був підтверджений розрив ременя ГРМ. Покази електронного лічильника автомобіля були зафіксовані у наряді-замовленні та акті виконаних робіт, становили 163 162 км. Тобто ремінь ГРМ виконав свою функцію лише на 37 788 км пробігу автомобіля, замість 60 000 км гарантованих продавцем під час продажу.

29 січня 2020 року на ПрАТ «Рівне-Авто» був придбаний комплект (ремінь-ролики) за 1 185,16 грн та замінений на ТОВ «Вік-Експо» за 1 744,13 грн.

11 грудня 2020 року він звернувся до ФОП ОСОБА_2 із заявою про необхідність усунення недоліків товару в період строку його служби та необхідністю відшкодування завданої шкоди товаром неналежної якості.

26 грудня 2020 року ФОП ОСОБА_2 відмовив ОСОБА_1 в зв`язку із закінченням 36 місячного строку служби товару, однак позивач не мав такої інформації щодо строкуслужби ременя ГРМ - 36 місяців.

Враховуючи вимогичастини десятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач вбачав за можливепред`явити вимогу продавцю щодо виявлених недоліків на протязі 10 років.

Крім того, такими неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, оскільки він нервував з приводу втрати зайвого часу та коштів на ремонт автомобіля та зміну звичайного стилю свого життя, докладаючи додаткових зусиль та додаткових матеріальних витрат для відновлення до стану, який існував до порушення його прав.

Тому позивач просив стягнути з відповідача завдані йому збитки в розмірі 13 477,12 грн - кошти, сплачені для відновлення попереднього робочого стану двигуна, пошкодженого розірванням ременя ГРМ, збитки у розмірі 2 929,29 грн - вартість придбаного нового ременя ГРМ та робіт по його заміні, а також 3 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня

2021 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що статтями 668, 679 ЦК України, за положеннями яких умовою відповідальності продавця за недоліки товару

є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві, а при виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару та обґрунтоване тими обставинами справи, які вказують, що позивачем такий обов`язок доведення не був виконаний.

В матеріалах справи відсутній паспорт на продукцію або будь-який інший документ, що додається до продукції, де зазначено гарантійний строк на придбаний позивачем ремінь ГРМ Ланос. Акт показів електронного лічильника автомобіля «Shevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 від 06 травня 2016 року не є достатнім доказом показників електронного лічильника автомобіля позивача, оскільки він підписаний самими позивачем та ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2022 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі й витребувано цивільну справу № 569/222/21 із Рівненського міського суду Рівненської області.

У червні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах постанові Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі № 357/6497/17, від 01 липня 2020 року у справі № 751/7892/17, від 25 липня 2019 року у справі № 161/626/17.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що у відповідності до вимог частини другої

статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Позивач неодноразово заявляв відповідачу вимоги про необхідність безоплатного усунення недоліків товару у встановлений Законом України «Про захист прав споживачів» у 14-денний строк шляхом усних неодноразових звернень на що отримував від відповідача постійні відмови. Також, заявляв вимогу в інший спосіб, написавши заяву про відшкодування коштів за покупку нового ременя ГРМ та його заміну та відправивши її поштою, на що також отримав письмову відмову.

Зазначає про те, що у лютому та березні 2020 року він неодноразово пред`являв відповідачу усні вимоги про необхідність надання інформації щодо найменування та місцезнаходження виробника або особу, яка поставила відповідачу спірну продукцію (ремінь ГРМ), на які також не отримував взагалі ніякої ні усної, ні письмової відповіді, а також жодних документів у відповідності до вимог Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», а тому він визначає саме ФОП ОСОБА_2 як відповідальну особу за шкоду.

Враховуючи, що при розірванні неякісного ременя ГРМ в його автомобілі були зігнуті клапани, це мало наслідком необхідність проведення ремонту двигуна та необхідність плати за цей ремонт грошових коштів.

Щодо вільного вибору надавача послуг із заміни ременя ГРМ вказує, що він як споживач відповідно до частини першої статті 627 ЦК України є вільним у виборі контрагента для укладення договору, в даному випадку - надання послуг із заміни ременя ГРМ.

Крім того, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2022 року ФОП ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу в якому зазначив, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У користуванні ОСОБА_1 перебуває автомобіль «Shevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а. с. 15).

28 березня 2016 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (постачальник ФОП

ОСОБА_2 ) позивач придбав комплект ГРМ Ланос на автомобіль «Shevrolet Aveo» та інші запчастини у відповідності до товарного чеку

№ 9 від 28 березня 2016 року (а. с. 6).

06 травня 2016 року ФОП ОСОБА_3 була проведена заміна ременя ГРМ, водяної помпи, натяжного ролика ременя ГРМ (а. с. 7).

Відповідно до акту від 06 травня 2016 року, підписаного позивачем

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , покази електронного лічильника автомобіля «Shevrolet Aveo» державний номерний знакНОМЕР_1 , після отримання з сервісного ремонту від ФОП ОСОБА_3 складають 125 374 км. (а. с. 8).

29 січня 2020 року у ПрАТ «Рівне-Авто» був придбаний комплект (ремінь-ролики) за 1185,16 грн, що підтверджується видатковою накладною №РНРВ-00065 від 29 січня 2020 року та замінений на ТОВ Вік-Експо" за 1744,13 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт №Ві-Т- від 01 лютого 2020 року (а.с.9-10).

11 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_2

із заявою про необхідність усунення недоліків товару в період строку служби та необхідністю відшкодування шкоди, завданої товаром неналежної якості.

Листом від 24 грудня 2020 року № 2 відповідач відмовив йому в задоволенні заяви, оскільки строк експлуатації ременя ГРМ на автомобіль перевищив строк служби регламентований виробником.

Судом першої інстанції досліджувався речовий доказ у цій справі - ремінь ГРМ, при дослідженні якого позивач зазначив, що упаковка не належить товару, який був придбаний позивачем у відповідача ФОП ОСОБА_2 згідно товарного чеку № 9 від 28 березня 2016 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Згідно із частиною першою та другою статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції.

За змістом частини чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Відповідно до частини першої та другої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно із частиною першою статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті

668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно із частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Частинами третьою та п`ятою статті 680 ЦК України передбачено, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі, що переглядається, судами установлено, що при придбанні позивачем 28 березня 2016 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », постачальником якого є відповідач ФОП ОСОБА_2 , ременя ГРМ, ним не було вказано жодних недоліків товару. Під час придбання в магазині товару позивачем не було зазначено зауважень з приводу перевірки якості, безпеки, комплектності та ціни товару, що придбавався, демонстрації безпечного та правильного його використання та(або) зауважень з приводу ненадання або надання покупцеві неповної інформації. Не зазначено позивачем під час придбання товару і зауважень щодо не проведення його огляду і перевірки, коли позивач мав об`єктивну можливість самостійно оглянути придбаний товар, та прийняти рішення про придбання товару або відмовитись від його покупки.

Більш того, позивач стверджує, що недоліки придбаного у відповідача ременя ГРМ він виявив 28 березня 2020 року, тобто після придбання та тривалого використання товару.

Крім того, при дослідженні судом першої інстанції речового доказу у цій справі - ременя ГРМ, позивач зазначив, що упаковка не належить товару, який був придбаний ним у відповідача ФОП ОСОБА_2 згідно товарного чеку №О від 28.03.2016 року.

В матеріалах справи відсутній паспорт на продукцію або будь-який інший документ, що додається до продукції, де зазначено гарантійний строк на придбаний позивачем ремінь ГРМ Ланос.

Тому суди прийшли до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено сам факт продажу комплекту ГРМ Ланос на автомобіль «Shevrolet Aveo» неналежної якості, та не виявлено протягом встановленого гарантійного строку, який складає 36 місяців, істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця).

Коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що за дотримання правил експлуатації та використання товару недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Посилання в касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі № 357/6497/17, від 01 липня 2020 року у справі № 751/7892/17,

від 25 липня 2019 року у справі № 161/626/17 є безпідставними, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Крім того, доводи касаційної скарги аналогічні змісту вимог апеляційної скарги, які вже були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції.

Отже, доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішень судів першої та апеляційної інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара