Провадження № 2/686/285/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

за участю секретаря Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди в сумі один трильйон грн., завданої очевидно незаконним рішенням суддв Хмельницького апеляційного суду.

Поданий позов обгрунтовує тим, що 05 травня 2020 року у справі № 686/17062/15 судді Хмельницького апеляційного суду, незважаючи на чинне законодавство держави Україна перевищили надані повноваження скасували законне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 січня 20202 року, яке вступило в законну силу 28 лютого 2020 року.

Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення у справі Світлана Науменко проти України від 09 листопада 2004 року).

Наслідком незаконної постанови Верховного Суду порушені його права як споживача на доброякісну послугу від органів державної влади, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав, право на справедливий суд та неможливість відмови у здійсненні правосуддя

Моральна шкода, завдана йому полягає у порушенні його права на справедливий суд. Позивач в чергове змушений звертатись до суду, що вимагає від нього додаткових витрат його дорогоцінного часу з його безцінного життя.

Заявлений розмір моральної шкоди в один трильйон грн. сформований за його внутрішнім переконанням внаслідок спричинення душевних страждань та порушення його прав.

Внаслідок невиконання рішення суду позивач вважає порушеними його право на конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були ним понесені на відновлення порушених право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Неминучим наслідком порушених його прав є обов`язок правопорушника відшкодувати йому моральну шкоду в порядку ч.1 ст. 23 ЦК України. Право на відшкодування шкоди і стягнення шкоди з правопорушника є абсолютним. Заявлена моральна шкода за порушене його право на судовий захист розрахована ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня як в державі Україна.

Ухвалою судді від 22.10.2021 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

31 січня 2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому вказано, що 21.12.2020 року до Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області надійшов виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.03.2020 року по справі №686/17062/15 про стягнення з прокуратури Хмельницької області на користь позивача відшкодування моральної шкоди, судового збору та витрат на проведення експертизи.

Однак, постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.05.2020 року рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Тому, листом №04-17-10/8845 від 23.12.2020 року було повернуто Хмельницькому міськрайонному суду виконавчий лист від 02.03.2020 року без виконання у зв`язку із скасуванням рішення, тому у позивача відсутні будь-які підстави стверджувати про бездіяльність держави у виконанні рішення суду та завданні ОСОБА_1 моральної шкоди.

Позивачем не доведено розміру моральної шкоди та причинний зв`язок завданої шкоди із діями відповідача. Також, представник відповідача у відзиві зазначає, що позовна заява про відшкодування моральної шкоди є безпідставною. При цьому, моральна шкода позивачем нічим не обґрунтована та документально не підтверджена, не доведено розмір шкоди та причинний зв`язок цієї шкоди з діями відповідача.

14 лютого 2023 року ухвалено рішення по суті спору.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку, в позовній заяві вказав, що підготовче слухання та розгляд справи по суті, просить проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, перевіривши доводи позивача, викладені у позовній заяві та заперечення представника відповідача, викладені ними у позовній заяві та відзиві на позов, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом достовірно установлено, що рішенням Хмельницького міськрайоннного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року у справі №686/17062/20 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди позов задоволено частково. Цим рішенням визнано поширені старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури поширені відомості, таким, що не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію та стягнуто на користь позивача 2207 грн. моральної шкоди.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року, рішення суду скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Так, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

З огляду на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, що висловлені в постанові від 25 березня 2020 року по справі № 641/8857/17 держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц) зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями,бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Відповідно довимог ст.23ч.1-4ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізичнаособа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Аналізуючи зазначені норми права, наявні підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

При цьому, саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст.76 ЦПК України).

Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2020 року по справі №686/17062/15 позов ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково і 02.03.2020 року було видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.05.2020 року рішення суду від 16.01.2020 року по справі №686/17062/15 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Означене рішення набрало законної сили, тому підстав його незаконності позивач не довів, а суд відповідно такого не встановив.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування заподіяної шкоди позивачем вказано, що при винесенні постанови суддями Хмельницького апеляційного суду 05 травня 2020 року перевищені службові повноваження відповідно до ст. 19 Конституції України та скасоване законне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 січня 2020 року, яке вступило в законну силу 28 лютого 2020 року на підставі якого було видане о виконавчий лист.

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Для настання деліктної відповідальності необхідно довести наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину.

Статтями 12, 77, 79, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В порушення наведених норм позивач не навів жодних фактичних обставин та не надав доказів, які б свідчили про заподіяння йому Державною казначейською службою як представником Держави Україна моральної шкоди, не обґрунтував її розмір, в чому полягала незаконність дій/бездіяльності суддів Хмельницького апеляційного суду - не зазначив, а посилання його на незаконність постанови Хмельницького апеляційного суду від 05.05.2020 року судом оцінюється критично і до уваги не береться, оскільки вона набрала законної сили і є чинною.

Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

Позивач при поданні позову звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,13, 80-82,263-265 ЦПК України, ст. ст.19,56, 129 Конституції України, ст. ст. 23, 1173, 1174ЦК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту рішення 14.02.2023 року.

Суддя: