Справа № 708/43/23
Номер провадження № 2/708/58/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Акулова Є.М .,

за участю:

секретаря судових засідань Омельченко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, - адвокат Стасько О.Г, який діє в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування поданого позову зазначив, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.09.2010 року, виданим державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори, реєстр №294, позивачка є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Після реєстрації права власності на вказаний будинок позивачці стало відомо, що в ньому зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відповідач у справі, що підтверджується довідкою виконкому Медведівської сільради Черкаського району Черкаської області №600 від 20.12.2022 року.

Реєстрація зазначеної особи перешкоджає позивачці здійснювати повною мірою права власника. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування, належним позивачці, житловим приміщенням та відшкодувати понесені позивачем судові витрати в сумі 1073,6 грн.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності представника та позивача, позов підтримав, не заперечував проти постановки заочного рішення в справі.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ніяких заяв, скарг до суду не надав. Відзиву також не надходило.

За таких обставин суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280 - 282 ЦПК України, про що 10.02.2023 року постановлено відповідну ухвалу.

Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава

створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 2 статті 319 Цивільного кодексу України регламентовано, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.09.2010 року, виданим державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори, реєстр №294, позивачка є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 ), що збігається із даними Реєстру про державну реєстрацію прав (ас 14) та Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (ас15).

З грудня 2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - як наймач, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Медведівської сільради Черкаського району Черкаської області №600 від 20.12.2022 року (ас 9,12), проте не проживає за зазначеною адресою з цієї самої дати, його особистих речей в будинку немає, в будинок не з"являється, житлом не цікавитьсґя, не утримує його, перешкод у доступі до житла немає, що збігається із Актом органу місцевого самоврядування від 20.12.2022 року(ас 10-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки порушення прав власника на вільне володіння, користування та розпорядження майном є наявним, а відповідач не мешкає в житловому будинку понад три роки, його особистих речей в будинку немає, в будинок не з"являється, житлом не цікавитьсґя, не утримує його, перешкод у доступі до житла йому ніхто не чинить.

Оскільки позов задоволено, в силу приписів ст 141 ЦПК УКраїни з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові виитрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 41, 47 Конституції України, ст. ст. 316-319, 328, 334, 383, 391, 405, ЦК України, ст. ст. 109, 114, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 2, 5, 12, 43, 76-84, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 . на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.М.Акулов