Справа № 209/579/22
Провадження № 2/209/152/23
17 січня 2023 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря судового засідання Лєсової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду у м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Аланд"», Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно стягнутих коштів, -
Короткий зміст позовних вимог.
09.03.2022представник позивача ОСОБА_1 адвокат Малюк О.П. звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначила, що 22.03.2013 року між ОСОБА_1 (надалі за текстом - Позивач, Позичальник, Боржник) та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі за текстом - Банк) був укладений Кредитний договір №014/0204/82/0141924 (надалі за текстом - Кредитний договір). 02.10.2019 року правонаступником усіх прав та обов`язків за Кредитним договором №014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (надалі за текстом - Відповідач, Стягувач), згідно із Договором відступлення прав вимоги № 02/10/2019. 25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис № 6997 про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості за Кредитним договором № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року за період з 31.10.2017 року по 12.11.2019 року у розмірі 36 661,52 грн., яка складається з наступного: 24 362,41 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 12 299,11 грн. - простроченої заборгованості за процентами, а також 300 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат», на загальну суму 36 961, 52 грн. Вищевказане підтверджується копією виконавчого напису № 6997 від 25.02.2020 року. 27.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною (надалі за текстом - Приватний виконавець) було відкрито виконавче провадження № 61922374 на підставі виконавчого напису №6997 від 25.02.2020 року, а 30.04.2020 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлена фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у якого Позивач працював. Однак, Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, вказаним розміром заборгованості, вважає його незаконним, яке порушує законодавство України. Позивач заперечує проти отримання ним письмових повідомлень від Відповідача та Нотаріуса про наявність заборгованості за Кредитним договором №014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року та намір вчинити виконавчий напис, а Відповідач не надав Нотаріусу доказів отримання Боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило Позивача права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати Нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Зазначає, що на підставі документів, наданих Відповідачем Нотаріусу, а також із заяви про вчинення виконавчого напису не можна встановити безспірність вимог Відповідача до Позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням Закону. Звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису Нотаріус не отримувала від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у Нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості за Кредитним договором № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року, в тому числі за сумою кредиту та процентами, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Розрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання Позивача, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність його вимог до Боржника. Вчиняючи виконавчий напис, Нотаріус не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за Кредитним договором №014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року у виконавчому написі зроблено Відповідачем одноособово, без урахування думки та позиції Позивача, та не відповідає дійсній сумі заборгованості згідно умовам Кредитного договору. Наданий розрахунок заборгованості за Кредитним договором №014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивач звертає увагу суду на той факт, що наданий розрахунок заборгованості не містить інформації щодо часу, дати, суми, місця, ПІБ платника, призначення платежу, дебет/кредит (коли саме, яким чином та в якому розмірі вони були надані), не містить інформації щодо погашення заборгованості (коли саме, ким, яким чином та в якому розмірі були надані грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом), яка повинна міститись у виписці за рахунком, а є лише одностороннім та одноособовим нарахуванням Відповідачем суми заборгованості за певний період. Розрахунком заборгованості не можна довести виконання умов Кредитного договору № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року у зв`язку з тим, що єдиним доказомвнесення готівкової валюти на рахунок банку є відповідна заява на переказ готівки, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-20цс12. Вказує, що у зв`язку з тим, що Кредитний договір № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року, укладений між Позивачем і Банком, є споживчим, наданим для задоволення особистих потреб Позивача, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, на правовідносини, які виникли між сторонами за цим договором, розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів». Пунктом 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 02.12.2012 року передбачена заборона кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Позивач зазначає, що останній платіж за Кредитним договором № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року був ним здійснений приблизно в 2014 році, тобто шість років перед вчиненням виконавчого напису. Позивач не має можливості надати до суду квитанції про сплату заборгованості. У зв`язку з тим, що за Кредитним договором № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року відносно стягнення заборгованості за кредитом та процентами минув строк позовної давності, внаслідок чого відносини між Позивачем і Відповідачем є спірними, тому стягнення заборгованості за вищезазначеним Кредитним договором в позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису є незаконним. Зазначає, що з моменту відкриття виконавчого провадження за постановою Приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.04.2020 року з заробітної плати Позивача на користь Відповідача примусово безпідставно стягнуто грошові кошти за період з 01.05.2020 року до 14.05.2021 року на загальну суму 12 353,58 грн. Вищезазначене підтверджується Довідкою № 01 від 09.02.2022 року, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 . Таким чином, з Позивача на користь Відповідача за період з 01.05.2020 року по 14.05.2021 року безпідставно стягнуто з заробітної плати грошові кошти на суму 12 353,58 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6997 від 25.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року за період з 31.10.2017 року по 12.11.2019 року у розмірі 36 661,52 грн., яка складається з 24 362,41 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту, 12 299,11 грн. - простроченої заборгованості за процентами, а також 300,00 грн. за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 36 961, 52 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Аланд» на користь ОСОБА_1 , безпідставно стягнуті з його заробітної плати за виконавчим написом № 6997 від 25.02.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, грошові кошти в розмірі 12 353,58 грн.
Одночасно з поданням позовної заяви до суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Малюк О.П. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд: зупинити примусове стягнення на заробітну плату боржника на підставі виконавчого напису № 6997 від 25.02.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року за період з 31.10.2017 року по 12.11.2019 року у розмірі 36 661,52 грн., а також 300,00 грн. за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 36 961,52 грн.
Одночасно з поданням позовної заяви до суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Малюк О.П. звернулася до суду із заявою про витребування доказів в якій просила суд: витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни належним чином завірену копію нотаріальної справи по вчиненому виконавчому напису №6997 від 25.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором № 014/0204/82/0141924 від 22.03.2013 року за період з 31.10.2017 року по 12.11.2019 року у розмірі 36 661,52 грн., а також 300 грн. за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 36 961,52 грн.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.03.2022заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Малюк О.П. про забезпечення цивільного позову було повернуто заявнику.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2022 було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни належним чином завірену копію нотаріальної справи по вчиненому виконавчому напису №6997 від 25.02.2020 року, а також витребувано від Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 61922374 з виконання виконавчого напису від 25.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 6997.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2023 постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Малюк О.П. в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання; на електронну адресу суду 16.01.2022 за вх. № 110 надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія "Аланд"» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 22.03.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Кредитний договір №014/0204/82/0141924 ( а.с.20-22).
Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною від 27.04.2020 відкрито виконавче провадження №61922374 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису (а.с. 24).
Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною від 30.04.2020 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 25), яка була направлена фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у якого позивач працював (а.с. 27).
З моменту відкриття виконавчого провадження за постановою Приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.04.2020 року з заробітної плати Позивача на користь Відповідача примусово безпідставно стягнуто грошові кошти за період з 01.05.2020 року до 14.05.2021 року на загальну суму 12 353,58 грн. Вищезазначене підтверджується Довідкою № 01 від 09.02.2022 року, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 27).
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Крім того, п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому, ст.50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Судом встановлено, що стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною, оскільки при вчиненні виконавчого напису № 6997 від 25.02.2020 року нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Витребувані матеріали нотаріальної справи суду не надано, доводи позивача не спростовано. Таким чином, вказані обставини виключають безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса.
Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія Аланд» на його ОСОБА_1 користь, безпідставно стягнуті з його заробітної плати за виконавчим написом № 6997 від 25.02.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, грошові кошти в розмірі 12 353,58 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.
При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).
За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером № 6997 від 25.02.2020 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна.
На підставі ст. 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача по справі в розмірі 1984 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 142, 158, 258-263, 273, 274, 280-283, 354 ЦПК України,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2023 року.

Суддя Т.О. Решетник