Справа № 189/249/23
У Х В А Л А

23.01.2023 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «РОДІНА» про стягнення компенсації по втраті частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку, 12.01.2023 року звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «РОДІНА» про стягнення компенсації по втраті частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, в якому просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати ним частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати за період затримки з березня 2022 року по грудень 2022 року включно в розмірі 41938,80 грн.

Позовну заяву слід залишити без руху виходячи з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації по втраті частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати. Під час подання позовної заяви він зазначив, що звільнений від сплати судового збору.

Частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За змістом частини другої статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно із частиною першою статті 3 та статтею 4 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпПУкраїни, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про захист заробітної плати № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на зазначене, якщо працівник не отримав чи невчасно отримав заробітну плату, виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь такого працівника, у тому числі компенсація втрати працівником частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

Ураховуючи викладене, виплата компенсації втрати працівником частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати.

Отже, за змістом норм чинного законодавства компенсація втрати працівником частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), тобто компенсація втрати працівником частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже за цими вимогами позивачі не звільняються від сплати судового збору.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19).

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До матеріалів справи не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. При цьому, з підстав зазначених вище позивач не звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення компенсації по втраті частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Таким чином для усунення недоліків позивачу слід сплатити та надати до суду докази такої сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Сплату судового збору провести наступні реквізити суду:

Отримувач коштівГУК у Дн-кiй обл/ТГс Покровс/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37988155
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0004489
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Покровський районний суд Дніпропетровської області (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Приклад заповнення графи "Призначення платежу":

*;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , Покровський районний суд Дніпропетровської області

Для усунення недоліків позивачу встановити строк, що не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «РОДІНА» про стягнення компенсації по втраті частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. в строк, що не може перевищувати 5 днів з дня винесення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.С. Лукінова