Справа № 694/36/23
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судового засідання Матвієнко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (адреса: вул. Єреванська,буд.1, м.Київ, поштовий індекс 03087, через Черкаську обласну дирекцію АБ «УКРГАЗБАНК», адреса: поштовий індекс 18002, м.Черкаси, вул.Гоголя,221, тел. (0472) 33-98-00) в особі представника - Котенка Сергія Васильовича (контактний телефон НОМЕР_1 , електронна адреса представника: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса для надсилання поштової кореспонденції: АДРЕСА_1 , Черкаська обласна дирекція АБ «УКРГАЗБАНК») до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , засоби зв`язку невідомі), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , засоби зв`язку невідомі) про стягнення 3% річних нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь 3% річних та інфляційне збільшення нараховані на прострочену заборгованість за Кредитним договором №22-45/08 від 19.09.2008, які станом на 23.02.2022 становлять 46256,36грн. в солідарному порядку. Також просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2011 року по справі 2-298/11 позовні вимоги АБ «Укргазбанк» були задоволені в повному обсязі та стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 387529,31 грн. в солідарному порядку. В ході виконавчого провадження було частково виконано вказане рішення шляхом звернення стягнення на майно поручителя, однак залишок заборгованості становить 161152.00 грн.

За вказаних обставин, позивач вважає, що його право на повернення кредитних коштів порушене, а тому підлягає захисту, шляхом стягнення 3% річних та інфляційного збільшення у порядку ст. 625 ЦПК України із урахуванням трирічного строку позовної давності.а саме: за період з 27.04.2019 року по 23.02.2022 року, виходячи із простроченої суми заборгованості, тому позивач змушений звернутися до суду.

Відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив на позов, відповіднео до якого останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2011 року по справі 2-298/11 позовні вимоги АБ «Укргазбанк» були задоволені в повному обсязі та стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 387529,31 грн. в солідарному порядку, яка складається з заборгованості по кредиту строковий - 186648,00 грн., заборгованості по кредиту простроченої -101683,32 грн., заборгованість по процентах поточна - 1214,82 грн., заборгованість по процентах прострочена - 57393,13 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 27962,06 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів -12627,98 грн. В ході виконавчого провадження Звенигородським відділом ДВС було частково виконано вказане рішення шляхом звернення стягнення на майно іпотекодавця та поручителя ОСОБА_2 , в результаті чого станом на 01.09.2018 року борг по кредиту склав 161152,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку боржника наданої до позову. За заявою стягувача (позивача по справі) 22.12.2021 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. відкрите виконавче провадження ВП №67980108 (боржник ОСОБА_2 ) та ВП №67545530 (боржник ОСОБА_1 ) В ході виконання виконавчого провадження, період військового стану ОСОБА_1 був погашений борг по кредиту в повному обсязі. Таким чином, борг по кредиту на дату звернення до суду відсутній, тому твердження позивача, що рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2011 року по справі 2-298/11 залишається не виконаним, а заборгованість не погашена в повному обсязі і становить 161152.00 грн. не відповідає дійсності. Крім того, вказує, що в зв`язку з датою позову 22.12.2022 року, термін звернення не може перевищувати термін три роки, тобто з 22.12.2019 року, але ніяким чином не з 24.02.2019 року, так як визначений період позивачем перевищує трирічний термін, а відповідно розрахунок включає суми нарахувань за період з 24.02.2019 року по 22.12.2019 року в сумі 10751,21 грн. (3% - 4000,10 грн. та інфляційні витрати - 6751,11 грн.) нічим не обґрунтовані. Вважає, що строк звернення пропущено.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.02.2023 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляд справи. Даною ухвалою також витребувано у Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію матеріалів виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа 2-298/11 виданого на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Крім того Відповідачі були вчасно повідомлені про місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті, однак відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

У суді встановлено, що заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2011 року по справі 2-298/11 позовні вимоги АБ «Укргазбанк» були задоволені в повному обсязі та стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 387529,31 грн. в солідарному порядку. (а.с.5).

Заборгованість виникла на підставі Кредитного договору №22-45/08 від 19.09.2008, укладеного між АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 (а.с.6-9)

Відповідно до договору поруки №ДП-22-45/08 від 19.09.2008 ОСОБА_2 зобов`язувався відповідати перед АТ «Укргазбанк» за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором №22-45/08 від 19.09.2008 (а.с.10)

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №22-45/08 від 19.09.2008 склала: заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 14503,68грн. та сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентівза період з 24.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 31752,70грн. (а.с.11).

Відповідно до листа ДВС та доданих матеріалів виконавчого провадження № АСВП66380086 від 03.11.2011 року вбачається, що постановою головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанською Оленою Олександрівною від 01.12.2021 року, виконавчий лист № 2-298/11 виданий 26.12.2011 року, повернуто стягувану за його заявою.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Згідно заявленої вимоги між сторонами виник спір щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання, який регулюється положеннями глави 51 ЦК України.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості. Судовим рішенням від 03.11.2011 про стягнення кредитної заборгованості підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника та поручителя перед банком та його порушення. Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, пред`явлений до примусового виконання, доказів виконання цього рішення суду не надано.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Вказана заборгованість, яка не спростована позичальником, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

При цьому доводи відповідача ОСОБА_1 , щодо відсутності підстав для стягнення інфляційного збільшення та 3% річних, оскільки виконавче провадження завершено фактичним повним виконанням 08.09.2023, суд не приймає до уваги, оскільки період за який позивачем здійснено нарахування сум, передбачених статтею 625 ЦК обмежений 23.02.2022, тобто до закриття виконавчого провадження і відповідно повного погашення заборгованості. Ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало у період за який були нараховані зазначені суми, тобто до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК.При цьому суд зауважує, що відповідачем не надано доказів, з яких можливо встановити час погашення заборгованості як і не надано відповідного розрахунку.

Стосовно доводів відповідача ОСОБА_1 щодо нарахування вказаних сум поза межами періоду позовної давності, суд виходить з того, що згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк його дії.

Враховуючи зазначене, звертаючись до суду з цим позовом, сторона Позивача здійснила розрахунок заборгованості за період з 24.02.2019 року до 23.02.2022 року.

Відтак, в зв`язку з продовженням строку позовної давності, встановленого ст..257 ЦК України, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, строк позовної давності на час звернення позивача з позовом до суду не минув і застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.

Щодо стягнення суми боргу з поручителя за кредитним договором ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду які викладено у постанові від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (провадження 14-67цс20) закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. У постанові від 26.01.2021 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого в постанові від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), згідно з яким наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору; на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки та зазначила, що «наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення» (п.п. 50-52 постанови) .

Таким чином, поручитель залишається солідарним боржником як за кредитним договором, так і є солідарним боржником за рішенням суду, до повного виконання рішення суду. Відтак, наявні правові підстави для стягнення з поручителя сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищевказані обставини справи, з огляду на їх узгодженість з нормами законодавства, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то судові витрати необхідно стягнути на користь позивача з відповідачів в рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 9, 71-72 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 81, 141, 223, 258-260, 274-279, 280-285 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (адреса: вул. Єреванська,буд.1, м.Київ, поштовий індекс 03087, через Черкаську обласну дирекцію АБ «УКРГАЗБАНК», адреса: поштовий індекс 18002, м.Черкаси, вул.Гоголя,221, тел. (0472) 33-98-00) в особі представника - Котенка Сергія Васильовича (контактний телефон НОМЕР_1 , електронна адреса представника: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса для надсилання поштової кореспонденції: АДРЕСА_1 , Черкаська обласна дирекція АБ «УКРГАЗБАНК») до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , засоби зв`язку невідомі), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , засоби зв`язку невідомі) про стягнення 3% річних нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором - задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , засоби зв`язку невідомі) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , засоби зв`язку невідомі) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (адреса: вул. Єреванська,буд.1, м. Київ, поштовий індекс 03087, через Черкаську обласну дирекцію АБ «УКРГАЗБАНК», адреса: поштовий індекс 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя,221, тел. (0472) 33-98-00) 3% річних та інфляційне збільшення нараховані на прострочену заборгованість за Кредитним договором №22-45/08 від 19.09.2008 за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 46256,36грн.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , засоби зв`язку невідомі) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , засоби зв`язку невідомі) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (адреса: вул. Єреванська,буд.1, м. Київ, поштовий індекс 03087, через Черкаську обласну дирекцію АБ «УКРГАЗБАНК», адреса: поштовий індекс 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя,221, тел. (0472) 33-98-00)судовий збір у справі у розмірі 2481,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 03.03.2023.

Суддя Д.І. Сакун