Справа № 362/4720/22
Провадження № 2/362/664/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2023 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неправомірними діями фізичної особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована, було пошкоджено автомобіль яким вона керувала.

Оскільки страховик відмовив їй у виплаті страхового відшкодування з підстав пропуску встановленого законом строку для подання заяви про виплату страхового відшкодування, посилаючись на відповідні норми спеціального законодавства, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП (а.с. 43 50).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Відповідач надав суду відзив на позову у якому заперечив щодо вимог позивачки та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на порушення позивачкою вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 55 61).

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

За змістом постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко В.М. встановлено, що 11 липня 2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивачки (а.с. 21 24).

Насамперед, до позову не додано та під час розгляду справи по суті позивачкою не надано суду документів про право власності пошкодженого автомобіля, зокрема відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

При цьому, 14 липня 2021 року відповідачем отримано від позивачки письмове повідомлення про вказану ДТП (а.с. 15 16).

Одночасно, до позову не додано та під час розгляду справи по суті позивачкою не надано суду документів про страхування відповідачем цивільно-правової відповідальності особи винної в ДТП.

Листом № 01255/0122 від 16 серпня 2022 року, відповідач повідомив позивачці про не отримання від неї заяви про виплату страхового відшкодування (а.с. 34).

Надалі, своїми листами №№ 01416/0122 і 01425/0122 від 08 вересня 2022 року, відповідач роз`яснив позивачці обставини пропуску нею встановленого спеціальним законом строку для подання заяви про виплату страхового відшкодування (а.с. 30, 31).

Вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд керується наступними нормами спеціального законодавства.

Відповідно п. 2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV), відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно із п.33.1.4 Закону 1961-IV: «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально».

Відповідно до п. 33-1.1. статті 33-1 Закону № 1961-IV особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Згідно із п. 35.1. статті 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно п. 35.2. статті 35 Закону № 1961-IV до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно із п.37.1.4 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Так, суд погоджується із запереченням відповідача стосовно того, що зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 вказаного Закону строк є присічним і поновленню не підлягає; тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Тобто, відповідно до вимог статті 35 Закону № 1961-IV позивачка була зобов`язана була надати відповідачу заяву на виплату не пізніше одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме: не пізніше 11.07.2022 року.

Проте, позивачка не виконала свого обов`язку і не подала відповідачу такої заяви у встановлений законом строк.

Заява позивачки датована 01 липня 2022 року була надіслана нею відповідачу (здана у відділення поштового зв`язку) 03 серпня 2022 року, тобто вже с пропущенням встановленого законом строку (а.с. 25 26, 28).

Як наслідок, суд погоджується із запереченням відповідача та приймає до уваги той факт, що в останнього відсутні підстави для виплати страхового відшкодування через неподання позивачем відповідної заяви.

Також, суд не приймає до уваги та відхиляє доводи позивачки про неможливість подання заяви про виплату страхового відшкодування через тривалий строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не обмежують і не позбавляють потерпілу особу права подати таку заяву без наявності постанови суду по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, законодавцем у положеннях статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Отже, право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від надання чи ненадання постанови у справі про адміністративне правопорушення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування та надати виключно документи згідно п. 35.2. статті 35 Закону № 1961-IV.

Вказані правові висновки щодо застосування приписів підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі N 910/7449/17, від 11 грудня 2019 року у справі N 465/4287/15, провадження N 14-406цс19.

Отже, відповідач правомірно, на підставі підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відмовив позивачці у здійсненні страхового відшкодування.

У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки стразового відшкодування із зазначених нею підстав.

За таких обставин, позов є безпідставним і необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Також, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові судові витрати пов`язані з розглядом справи слід покласти на позивачку.

Враховуючи викладене, керуючись, статтями 35, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задовольнянні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення грошових коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 06 березня 2023 року.