Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючого судді Репушевської О.В.,

за участі секретаря судового засідання Добровольської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження в смт.Криве Озеро цивільну справу №479/981/22 за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Кривоозерська селищна рада Миколаївської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно із-за відсутності правовстановлюючого документа. Посилаючись на те, що спадкодавець є законним власником спадкового майна, позивач просить про задоволення позову.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за його відсутності, винести рішення відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно положень ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Положеннями ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого смт.Криве Озеро райвідділом ЗАГС Миколаївської області 23 грудня 1980 року(а.с.5).

Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори 11 червня 1973 року, зареєстрованим в реєстрі за №3-133, належний ОСОБА_2 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується даними дублікату вказаного заповіту, який зареєстровано у Спадковому реєстрі за №44860778, та він є чинним на день смерті спадкодавця(а.с.6,7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , належний спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право на особистої власності на будівлі від 29 грудня 1985 року, виданого на підставі рішення Кривоозерської селищної ради народних депутатів №8 від 28 квітня 1971 року, записаного в реєстрову книгу №22 ст.240 за реєстровим номером 3263(а.с.9).

Державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ на вказане майне майно виданий після смерті спадкодавця(а.с.8).

За даними Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області за вих.№23/01-16 від 17 січня 2023 року встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

За даними довідки Кривоозерської селищної ради Миколаївської області №08-24/2223 від 27 жовтня 2022 року, останнім постійним місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності(ст.392 ЦК України).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 ЦК України і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , виготовленого виробничо-комерційним приватним підприємством "ДЕЛЕН", спадковий житловий будинок побудований в 1965 році(а.с.11-13).

Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Отже, судом встановлено, що АДРЕСА_1 , не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті ОСОБА_2 як об`єкт права власності - нерухоме майно.

У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач.

Тому наявні підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і побутовими спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області.

На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_2 позивач, який є єдиним спадкоємцем, звернувся із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказаний житловий будинок в нотаріальній конторі не може, оскільки реєстрація права власності на житловий будинок проведена не була, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст.ст.12-13, 19, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 07 березня 2023 року.

Суддя :