ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8952/21
провадження № 2/753/2063/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Мицик Ю.С.,

при секретарях: Береговенко Н.Г., Куцолабській І.А., Осадчуку С.В., Дерій А.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_4 , у якому просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5 , у розмірі 15 684,26 євро.

ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтувала тим, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1 000,00 євро на утримання сина ОСОБА_5 щомісячно, починаючи з 03 червня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач був присутній в судовому засіданні з перекладачем, зміст рішення відповідач усвідомлював та не заперечував проти задоволення позову, в апеляційному порядку рішення суду не оскаржував. Рішення суду набрало законної сили, відповідач отримав рішення суду після набрання ним чинності, легалізував за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 .

12 лютого 2021 року на виконання рішення суду про стягнення аліментів, відкрито виконавче провадження.

За весь період з 03 червня 2019 року по 27 квітня 2021 року відповідач мав сплатити 22000,00 євро аліментів, проте рішення виконував частково , зокрема всього сплатив 6 315,74 євро, а саме: у вересні 2019 року у розмірі 960 євро, жовтні 2019 року - 919,14 євро, листопаді 2019 року - 395 євро, січні 2020 року - 550 євро, березні 2020 року - 288 євро, квітні 2020 року - 588 євро, травні 2020 року - 526 євро, червні 2020 року - 288 євро, жовтні 2020 року - 468,60 євро, січні 2021 року - 357,00 євро, лютому 2021 року - 238,00 євро, березні 738, 00 євро. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 01 квітня 2021 року заборгованість по аліментах становить 15 684,26 євро. Керуючись статтею 196 Сімейного Кодексу України, просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі. Зобов`язано позивача забезпечити переклад позовної заяви та додатків до неї англійською мовою. Направлено компетентному органу Республіки Ірландія, судове доручення про вручення відповідачу ОСОБА_4 судових документів, а саме: копії позовної заяви з додатками; копії ухвали суду про відкриття провадження, копії ухвали суду про призначення справи до розгляду по суті; повідомлення про дату судового засідання та резервну дату судового засідання. До виконання судового доручення провадження у справі зупинено.

27.09.2021 від компетентного органу Республіки Ірландія надійшло повідомлення про неможливість виконання окремого судового доручення.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року витребувано від Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києвi Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відомості та документи, а саме: чи направлялися ОСОБА_4 документи у межах виконавчого провадження № 64464595 на його фактичну адресу проживання, про яку також зазначала ОСОБА_1 (стягувач) у заяві про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2021: 37 Sli Bhrearu, Cois Bhrearu, Athy (м. Атай), Ireland (Ірландія), R14KD96? Якщо так, то надати документальне підтвердження. Чи отримував ОСОБА_4 (боржник) постанову про відкриття виконавчого провадження № 64464595 від 12.02.2021? Якщо так, то надати документальне підтвердження та зазначити, хто конкретно був отримувачем листа. Чи отримував ОСОБА_4 (боржник) будь-якi iншi документи у межах виконавчого провадження № 64464595 за період з 12 лютого 2021 року по 27 квітня 2021 року? Якщо так, то надати документальне підтвердження та зазначити, хто конкретно був отримувачем листа. Чи отримував ОСОБА_4 (боржник) будь-які інші документи у межах виконавчого провадження № 64464595 за період з 27 квітня 2021 року по 08 жовтня 2021 року? Якщо так, то надати документальне підтвердження та зазначити, хто конкретно був отримувачем листа. Чи відомо було ОСОБА_4 (боржнику) про наявність виконавчого провадження № 64464595 до жовтня 2021 року, виходячи з матеріалів даного виконавчого провадження? Якщо так, то надати документальне підтвердження. Чи ознайомлювався ОСОБА_4 (боржник) з матеріалами виконавчого провадження № 644645956 за період з 12 лютого 2021 року по жовтень 2021 року? Якщо так, то надати документальне підтвердження.

03 жовтня 2022 року представник відповідача ОСОБА_3 подала письмові пояснення по справі, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 позовні вимоги не обґрунтувала належними та допустимими доказами, не надала докази про наявність заборгованості по аліментах у період з 03 червня 2019 року по 27 квітня 2021 року у розмірі 15 684,26 євро, дату та розмір сплачених аліментів, що унеможливлює зробити правильний розрахунок простроченого зобов`язання. Відповідач не погоджується з розрахунком пені по аліментах, вважає, що розрахунок містить помилки в кількості днів прострочення та відповідно розрахунку пені. Разом з тим, станом на 01.12.2021 відповідачем повністю була сплачена заборгованість. Також представник відповідача зазначила, що у відповідача не виникла відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді пені, оскільки заборгованість по аліментах утворилася з незалежних від нього причин. Відповідачу не було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження, на час відкриття виконавчого провадження він на території України не перебував, постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував, дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження від позивача у жовтні 2021 році, одразу сплатив заборгованість, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з нього пені, оскільки він не ухилявся від сплати аліментів на утримання сина. Заборгованість по аліментах у період з 03 червня 2019 року по 10 січня 2020 року у розмірі 7 000,00 євро пов`язана з тим, що аліменти присуджуються з дня звернення до суду з позовом. Крім того, відповідач є іноземцем, постійно проживає на території іншої держави, не міг знати процедуру виконання рішення суду на території України.

Вважає, що дії позивача пов`язані зі зловживанням своїми правами, зокрема, користуючись тим, що відповідач є громадянином іншої держави, на території України не проживає, навмисно подала виконавчий документ через місяць після ухвалення рішення суду, при цьому повідомила відповідача про наявність боргу по аліментах лише у жовтні 2021 року.

18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подала відповідь на письмові пояснення відповідача, у якій просить позовні вимоги задовольнити, зазначила, що представник відповідача не погоджуючись із розрахунком заборгованості по пені, не надала контррозрахунок заборгованості, та документи, що спростовують позовні вимоги. Відповідач після набрання рішенням суду законної сили, користуючись правовою допомогою, звертався до суду про зменшення розміру аліментів, що свідчить про його обізнаність про стягнення аліментів та свідоме ухилення від їх сплати. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу звернутися до виконавчої служби з приводу аліментів, зазначала про наявність відкритого виконавчого провадження у відзиві на позовну заяву у справі про зменшення розміру аліментів, проте він не реагував на її звернення. Крім того, відповідач тривалий час знаходився в реєстрі боржників, який є відкритим джерелом інформації, тому мав можливість перевірити наявність відкритого виконавчого провадження.

У грудні 2022 року представник відповідача подала пояснення, в яких заперечувала проти долучення до матеріалів справи доказів, поданих з порушенням норм процесуального права. Додані скріншоти про поповнення картки «Swift-платежем» не свідчать про обґрунтованість розрахунку пені по аліментах. Позивач не надала належних та допустимих доказів, які підтверджують обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження. Пред`явлення представниками відповідача позову про зменшення розміру аліментів не спростовують обізнаність відповідача про відкрите виконавче провадження, представники, не зобов`язані повідомляти відповідача про відкриті виконавчі провадження та відслідковувати реєстр боржників виконавчих проваджень.

26 січня 2023 року представник позивача електронною поштою надіслала пояснення, в яких зазначила, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений за формою визначеною Додатком № 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень. Розрахунок підтримує, як такий, що відповідає дійсній сумі заборгованості відповідача по аліментах за спірний період. Зазначила, що розрахунок відповідач не оскаржив, інформації щодо проведених ним окремих платежів не надав, тобто погодився з ним. Вказаний розрахунок підтверджує те, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, рішення суду не виконував належним чином.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, що викладені в його мотивувальній частині, пояснила, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1 000,00 євро, відповідачу вручений повний текст рішення про стягнення аліментів під розписку, рішення суду набрало законної сили, відповідачем не оскаржено. Оскільки відповідач свідомо ухилявся від сплати аліментів, розмір заборгованості по аліментам відповідачем не оскаржений, просила позов задовольнити з підстав, що у ньому викладені.

Представник позивача підтримала вимоги позову та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначила, що в діях відповідача відсутнє ухилення від сплати аліментів, не погодилася із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів та відповідно пенею.

Суд, заслухавши виступи учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Оцінюючи аргументи, викладені в позові, запереченнях на позовну заяву, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Суд встановив, що сторони перебували в шлюбі з 14 березня 2015 року, від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_5 .

10 грудня 2019 року рішенням Дарницького районного суду міста Києва розірвано шлюб, зареєстрований 14 березня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 395, між громадянином Італійської Республіки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 євро, щомісячно, починаючи з 03 червня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У справі № 753/11064/19 відповідач ОСОБА_4 написав нотаріально засвідчену заяву про визнання позовних вимог, зокрема визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1 000,00 євро. У вказаній заяві зазначена остання відома адреса проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 .

Згідно з матеріалами виконавчого провадження АСВП 64464595, які надійшли на запит суду, встановлено, що 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 753/11064/19, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 15 січня 2020 року.

У виконавчому листі виданого Дарницьким районним судом міста Києва 15 січня 2020 року також вказано адресу проживання боржника ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 .

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Ю. С. від 12 лютого 2021 року ВП № 64464595 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1 000,00 євро.

Копії постанови надіслано учасникам виконавчого провадження за адресами вказаним у виконавчому листі.

Проведений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість боржника станом на 01 лютого 2021 року становить 19 000,00 євро.

12.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників.

Станом на 13 квітня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 15 684,26 євро, інформація щодо наявності за Муччі Дональдом будь-якого майна відсутня, за адресою, зазначеною у виконавчому листі боржник не зареєстрований.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13 квітня 2021 року заборгованість ОСОБА_4 станом на 01 квітня 2021 року становить 22 000,00 євро.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17 червня 2021 року заборгованість ОСОБА_4 станом на 01 червня 2021року становить 17684,26 євро.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 15 грудня 2022 року ВП № 64464595/9, надісланим на виконання ухвали суду, сума боргу станом на 01 грудня 2022 року становить 4 000,00 євро.

Розрахунки заборгованості зі сплати аліментів відповідач не оскаржував.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

У частині третій статті 12 ЦПК України визначено, що відповідач надає заперечення і докази на їх підтвердження лише щодо обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Встановлене частиною першою статті 196 СК України правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Зазначені висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), у зв`язку із чим відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Так, відповідач зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 євро, щомісячно, починаючи з 03 червня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття, та відповідно до законодавства зобов`язаний вчиняти дії щодо належного виконання зобов`язання.

Сторона відповідача заперечує проти наведеного позивачем розрахунку розміру пені по аліментах, зазначає, що розрахунок наведений позивачем не відповідає сплаченим ним платежам по аліментам, кількість нарахованих днів прострочення не відповідає дійсним обставинам, однак, докази, що обґрунтовують зазначені обставини, до матеріалів справи не додано.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності вини ОСОБА_4 у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки він був обізнаний про рішення суду, яким стягуються з нього аліменти на утримання дитини та обов`язковість виконання рішення суду, зокрема, отримав повний текст рішення суду про стягнення аліментів, яке набрало законної сили.

Відповідач, користуючись правовою допомогою, наданою адвокатами, які здійснюють адвокатську діяльність на території України, пред`являв позовні вимоги до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Зазначені обставини на думку суду, свідчать про незгоду ОСОБА_4 з розміром стягнутих аліментів та свідоме його ухилення від їх сплати.

Отже, враховуючи, що відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами обставини, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, позивач має право на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний у позовній заяві період.

Суд, при розрахунку пені приймає до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів наданий державним виконавцем, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів боржника станом на березень 2021 року становила 15684,26 євро.

Враховуючи те, що позивач просить стягнути пеню нараховану на заборгованість за прострочення сплати аліментів, яка на час звернення до суду з даним позовом існувала, та те, що боржник був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок з їх сплати, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав, а тому, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з червня 2019 року по березень 2021 року включно становить 42222,23 євро, відтак враховуючи положення ст. 196 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 15 684,26 євро, що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментах (тобто в межах позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 77- 79, 80, 81, 89, 102, 110, 141, 258, 259, 263- 265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 15 684 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) євро 26 євроцентів.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; громадянин АДРЕСА_3 , рнокпп відсутній.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: