Справа № 361/4615/22
Провадження № 2/361/1396/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства ?Страхова компанія ?Українська страхова група? до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року Приватне акціонерне товариство ?Страхова компанія ?Українська страхова група? звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 050 грн. 45 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 12.02.2020 року о 17 год. 50 хв. в м. Києві, по бул. Перова, 40 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ?Сhevrolet?, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля ?Renault? державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким

керувала ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - Приватним акціонерним

товариством ?Страхова компанія ?Українська страхова група? та ЕСАРОМ ЮКРЕЙН ТОВ було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0107-19-00906 від 01.10.2019 року, згідно з яким позивач прийняв на себе

зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 16.03.2020 року по справі

№755/3168/20 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Страхувальник звернувся до ПрАТ ?СК ?Українська страхова група? із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 14.02.2020 року.

Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 32925 грн. 11 коп.

Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі:акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 14.02.2020 року;ремонтної калькуляції №1528 від 18.03.2020 року;рахунку № КУ32000077/0037 від 29.02.2020 року;страхового акту №ДККА-70083 від 23.03.2020 року;розрахунку суми страхового відшкодування від 23.03.2020 року.

Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування в розмірі 32 925 грн. 11 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8362 від 24.03.2020 року.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ?Сhevrolet?, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві ?Страхова група ?ТАС? за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АО5963315.

ПрАТ ?СК ?Українська страхова група? звернулось до страхової компанії відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування за полісом № АО5963315, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 17 874 гри. 66 коп., згідно платіжного доручення № 99024 від 18.05.2020 року (страхова виплата з

урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля потерпілого), яка не покриває, суму виплати задоговором добровільного страхування наземного транспорту.

05 жовтня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, згідно поштового повідомлення отримав позовну заяву з додатками 16 листопада 2022 року, проте відзиву чи заперечень на позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, 12.02.2020 року о 17 год. 50 хв. в м. Києві, по бул. Перова, 40сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ?Сhevrolet?, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля ?Renault? державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 16.03.2020 року по справі

№755/3168/20 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - Приватним акціонерним

товариством ?Страхова компанія ?Українська страхова група? та ЕСАРОМ ЮКРЕЙН ТОВ було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0107-19-00906 від 01.10.2019 року, згідно з яким позивач прийняв на себе

зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля ?Renault?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ?Сhevrolet?, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві ?Страхова група ?ТАС? за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АО5963315.

Страхувальник звернувся до ПрАТ ?СК ?Українська страхова група? із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 14.02.2020 року.

Згідно акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 14.02.2020 року та ремонтної калькуляції №1528 від 18.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 27437,59 грн., ПДВ 20% становить 5487,52 грн., разом сума до сплати 32925,11 грн. ПрАТ ?СК ?Українська страхова група? згідно рахунку №КУ32000077/0037 від 29.02.2020 року перерахувало вищезазначену суму ТОВ ?Дункан Моторс? за відновлювальний ремонт.

На підставі даної заяви, страхового акту №ДККА-70083 від 23.03.2020 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 23.03.2020 року, платіжного доручення №8362 від 24.03.2020 року на суму 32925,11 грн. ПрАТ ?СК ?Українська страхова група? здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ЕСАРОМ ЮКРЕЙН ТОВ для ремонту автомобіля потерпілої.

ПрАТ ?СК ?Українська страхова група? звернулось до страхової компанії відповідача АТ ?Страхова група ?ТАС? із заявою про виплату (страхового) відшкодування № 11/19914 від 30.03.2020 року у розмірі 32925,11 грн., за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 17 874 гри. 66 коп., згідно платіжного доручення № 99024 від 18.05.2020 року.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Регрес регулюється нормами цивільного права, зокрема ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України ?Про страхування? до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України ?Про страхування?, з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України ?Про страхування? до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?. Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України ?Про страхування? можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18).

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги задовольняє у повному обсязі.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючисьст. ст. 76 83, 259, 263, 265, 268 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства ?Страхова компанія ?Українська страхова група? суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 050 грн. 45 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.