Провадження №2/523/1787/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. м.Одеса

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

секретар судового засідання Мішаглі Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому позивач просив визнатиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує позов тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 , проживає в ній та сплачує всі необхідні комунальні послуги та інші платежі, пов`язані з утриманням квартири. Вказує, що в квартирі зареєстровані також колишня дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 , які в 2015 році виїхали до Росії разом з усіма своїми речами. Після 2016 року колишня дружина з сином в Україну не повертались, в квартирі не проживали та речей своїх не залишали. Факт не проживання відповідачів у належній позивачу на праві власності квартирі засвідчують відповідні акти. Ніяких обов?язків щодо утримання житла чи сплати комунальних послуг відповідачка не несла.

Позивач зазначає, що реєстрація місця проживання відповідачів у вказаному житлі створює для нього перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки він вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а саме за прибирання прибудинкової території, вивіз сміття, за газопостачання, водопостачання, які нараховуються залежно від кількості зареєстрованих за адресою осіб.

Також вказав, що Центр надання адміністративних послуг на його заяву про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 відмовив мотивуючи це відсутністю у позивача оригіналу паспорту ОСОБА_2 .

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом

Представник позивача адвокат Глух Н.А. в судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 червня 2007 року, який зареєстрований в реєстрі за №5683, посвідчений 01.06.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

Шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_2 розірваний за рішенням мирового судді від 16.03.2020 року, с/у № 90 району Отрадноє м. Москви в Росії. Свідоцтво про розірвання шлюбу видане Бабушкинським відділом ЗАГС м. Москви 8 липня 2020 року.

22.02.2019 року відповідачка ОСОБА_2 отримала громадянство Росії, що підтверджується паспортом громадянки Росії, виданим ГУ МВС Росії по Волгоградській області 22.02.2019 року, код підрозділу 340-018.

Згідно актів від 26.06.2020 року, від 30.12.2020 року, від 01.07.2021 року які складені сусідами за місцем знаходження квартири та завірені керуючим ЖБК « Ленінський -22 » Суворовського району м. Одеси, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою квартира АДРЕСА_1 не проживають з вересня 2015 року .

Відповідно до довідки відомості № Ч3-195111-ф/л від 10.08.2021 р., виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані з 02.04.2008 року .

Відповідачка ОСОБА_2 ,18 березня 2020 року своєю довіреністю, посвідченою нотаріусом м. Москви Глічіянц К.В., уповноважила ОСОБА_1 бути її представником у всіх організаціях та установах України з питання зняття її та неповнолітнього сина ОСОБА_3 з реєстраційного обліку, що свідчить про її волевиявлення на зняття її та ОСОБА_3 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

30.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг з заявою про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 , але у знятті з обліку йому було відмовлено в зв?язку з відсутністю оригіналу паспорту ОСОБА_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що тривалий час знаходились в дружніх стосунках з сім?єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і їм достовірно відомо про той факт, що ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 виїхали в Росію на постійне місце проживання в 2015 році і з того часу вони їх ніколи в квартирі АДРЕСА_1 не бачили .

Оскільки, факт реєстрації відповідачів призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до Закону України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні права власника закріплені в ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Крім того, ст.391 ЦК України встановила, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно абзацу 2 п.34 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5 під час розгляду позовів про визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником і попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла і членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням (про позбавлення права користування жилим приміщенням).

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору).

Відповідно до підпункту 2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування ) , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02. 2022 року №265 зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою .

Зібрані позивачем по справі докази в їх сукупності вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 та неповнолітній син ОСОБА_3 на спірній житловій площі більше одного року не проживають без поважних на те причин, належні їм речі в квартирі відсутні. Відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають положенням ст. 405 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,6,10,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суду м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду складено 25 січня 2023 року.

Суддя: