Справа № 132/3285/22
Провадження № 2/132/156/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" січня 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Крамчаніна Олександра Вячеславовича до ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Крамчаніна Олександра Вячеславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Крамчаніна Олександра Вячеславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 84954, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором від 04.06.2019 в розмірі 17418,50 грн. 30.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження № 67700414 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису № 84954. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням закону, а тому є таким, який підлягає скасуванню. Зокрема порушено процедуру вчинення виконавчого напису затвердженого Законом України «Про нотаріат» та Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача-адвоката Крамчаніна О.В. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, вирішити питання судових витрат.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення судом оголошення про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення судом оголошення про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні судом не встановлено.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 84954, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», яке є правонаступником ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке в свою чергу є правонаступником ТОВ «ІНФІФІНАНС», заборгованості за кредитним договором від 04.06.2019 в розмірі 17418,50 грн. 30.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження № 67700414 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису № 84954. Крім того, постановою приватного виконавця Палігіна О.П. від 10.12.2021 (ВП № 67700414) про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 . Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП № 67700414 від 20.12.2022 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису № 84954 до розгляду питання в суді.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно із ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, суд звертає увагу на ту обставину, що відсутні докази нотаріального посвідчення правочину за яким позивачу надавались грошові кошти, що не відповідає положенням законодавства про вчинення виконавчого напису.

Сам виконавчий напис має наслідком неможливість його фактичного виконання.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що позивачем отримано повідомлення про розмір заборгованості та вимогу про сплату заборгованості.

За вказаних обставин, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Таким чином, під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною не було отримано весь необхідний пакет документів згідно з діючим законодавством.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Позивач від сплати судового збору під час розгляду справи звільнений на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживача».

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову та на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: розрахунок суми вартості послуг під час надання правової допомоги від 21.11.2022 з відміткою про сплату зазначених витрат в розмірі 4000 грн; копію договору про надання правової допомоги № б/н від 18.11.2022; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відтак, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 4496,20 грн , з яких: 4000 грн витрати на професійну правничу допомогу; 496, 20 грн витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 992,40 грн судових витрат по сплаті судового збору за позовну вимогу позивача немайнового характеру.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, ст. ст. 4, 76-81, 82, 89, 141, 223, 247, 263-265,274, 279, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 84954 від 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором від 04.06.2019 в розмірі 17418,50 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» в дохід держави 992,40 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» на користь позивача судові витрати в розмірі 4496,20 грн .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя