Справа № 148/888/20
Провадження №2/148/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 лютого 2023 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретарів: Немирівської Ю.А.,

Носулько К.П.,

Собко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про усунення перешкод пов`язаних із здійсненням прав щодо користування та реалізації права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, за участю: представника позивача - адвоката Кравець В.І., представника відповідача - Мазур О., свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Кинашівської сільської ради, про усунення перешкод пов`язаних із здійсненням прав щодо користування та реалізації права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

За клопотанням позивача ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.03.2021 у даній справі замінено відповідача - Кинашівську сільську раду Тульчинського району Вінницької області на її правонаступника - Тульчинську міську раду.

Позивач звернувся до суду з позовом до Кинашівської сільської ради, про усунення перешкод пов`язаних із здійсненням прав щодо користування та реалізації права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2006 році померла його тітка ОСОБА_4 , після якої залишилось спадкове майно, серед якого, окрім іншого спадкового майна, є спірних 0,20 га земельної ділянки, яка на день смерті спадкодавиці рахувались за її погосподарським номером та яку їй рішенням 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок» передано у приватну власність.

У день смерті спадкодавці ОСОБА_4 , брат позивача ОСОБА_5 на свою користь за участю секретаря виконкому Кинашівської сільської ради Тульчинського району підробили заповіт, за яким все належне майно ОСОБА_4 оформив на себе.

Протоколом засідання комісії Кинашівської сільської ради з приводу розгляду земельного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які проживають, за адресою: АДРЕСА_1 , від 03.08.2006, комісія встановила за ОСОБА_1 згідно ЗКК закріплено 0,30 га по АДРЕСА_1 , фактично 0,3111 га, за ОСОБА_5 згідно ЗКК 0,15 га плюс 0,20 га покійної ОСОБА_4 , фактично 0,3685 га. Комісія вважає за доцільне закріпити за вищевказаними громадянами земельні ділянки по фактичному користуванню згідно план-схеми, що додається, встановити на місцевості п?ять можливих знаків.

Рішенням 11 сесії 5 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району від 23.11.2007 встановлено межові знаки на земельних ділянках ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , по фактичному користуванню, а саме: закріплено за ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,3075 га, біля його житлового будинку по АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0610 га, біля успадкованого житлового будинку по АДРЕСА_3 та за ОСОБА_1 земельну ділянку прощею, 0,3111 га, для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_2 , згідно план-схеми до протоколу засідання комісії з приводу розгляду земельного спору від 03.08.2006.

Згідно рішення Тульчинського районного суду від 26.12.2014 у справі №148/3035/14-ц визнано недійсним рішення 11 сесії 5 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району від 23.11.2007 в частині, яким вирішено закріпити за ОСОБА_5 , земельні ділянки: площею 0,3075 га, розташовану по АДРЕСА_2 та площею 0,0610 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

3 мотивувальної частини судового рішення вбачається, що підставою визнання недійсним рішення 11 сесії 5 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району від 23.11.2007 частково, стало наступне: «… Постановою Тульчинського районного суду від 18 червня 2012 року встановлено, що ОСОБА_5 , під час складання заповіту від імені тітки ОСОБА_4 на його користь, з метою використання заповіту для отримання прав на майно ОСОБА_4 , а саме права на спадщину, не погодивши свої дії із спадкодавцем, поставив фіктивні підписи в двох примірниках заповіту від 22.02.2006, тобто підробив підпис в офіційних документах. ОСОБА_5 був звільнений від кримінальної відповідальності в зв?язку з закінченням строків давності...».

Тобто, як вбачається, земельну ділянку загальною площею 0,20 га покійної ОСОБА_4 , розташованої по АДРЕСА_2 , яку успадкував за підробленим заповітом ОСОБА_5 , відповідач, своїм рішенням, розділив на:

-??0,14 га земельної ділянки, які в свою чергу, приєднали до 0,15 га належних ОСОБА_6 та закріпили адресу АДРЕСА_2 ;

-??0,06 га земельної ділянки залишених за адресою АДРЕСА_7.

Проте, з моменту набрання законної сили рішення Тульчинського районного суду від 26.12.2014 у справі №148/3035/14-ц, 21.01.2015 таке рішення відповідача втратило законної сили, що означало поверненню речей до попереднього стану: до домогосподарства по АДРЕСА_2 - 0,20 га земельної ділянки.

Після вищевказаних подій, ОСОБА_1 спадщину прийняв, та оформив все спадкове майно, окрім 0,20 га земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 , Державний акт на право власності на земельну ділянку спадкодавця не отримала, а рішення сесії, яким передано цю земельну ділянку у власність - відповідач не зберіг.

У зв`язку з цим, керуючись ст. 392 ЦК України, позивач звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області, з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.02.2019 у справі №148/1855/17 відмовлено визнати право власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку.

Крім того, 19.05.2019 Вінницький апеляційний суд залишаючи рішення першої інстанції у цій справі без змін, в мотивувальній частині зазначив, що до ОСОБА_1 перейшло не право власності у порядку спадкування, а право на завершення приватизації у порядку спадкування: « ... з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема запису у книзі реєстрації № 4 заяв громадян, яким передавались земельні ділянки у приватну власність, видно, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 набула право на приватизацію земельної ділянки площею приблизно 0,20 га, яка рахувалась за її погосподарським номером на підставі статті 17 ЗК України 1990 року та Декрету від 26 грудня 1992 року № 15-92, а тому до позивача у порядку спадкування перейшло право на завершення її приватизації відповідно до статті 1218 ЦК України...».

Позивач вважає, що рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського районну Вінницької області від 29.12.1997 є документом, що відповідно до законодавства, підтверджує набуття спадкодавцем прав на нерухоме майно, яке необхідне позивачу для реалізації свого права на завершення приватизації відповідно до статті 1218 ЦК України, абзацу 2 пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, позивач звернувся до Кинашівської сільської ради з заявою надати витяг з 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997.

До 26.03.2019 відповідач заперечував факт того, що 29.12.1997 відбулась 11 сесія 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, так як відсутній протокол, і тільки 26.03.2019 у відзиві на апеляційну скаргу у справі №148/1855/17 відповідач визнав, що всім іншим громадянам витяги з 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997 видавалась на підставі книги №4 реєстрації заяв громадян яким безкоштовно передавались земельні ділянки у приватну власність, Книги №4 «рабочие, служащие с. Нестерварка, Земельно-кадастрової книги №3 колхозники с. Нестерварка» на підставі усного розпорядження сільського голови Новоруської Марії Володимирівни, тому ОСОБА_1 звернувся до Кинашівської сільської ради з проханням за таким самим алгоритмом видати і йому витяг з сесії, на що отримав відмову листом від 03.05.2019 за № 327.

Після отримання повного тексту Постанови Вінницького апеляційного суду від 16.05.2019 у справі №148/1855/17, в мотивувальній частині якої, зазначено, що до ОСОБА_1 в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизацій земельної ділянки належній спадкодавці, посилаючись на яке, позивач знов звернувся до відповідача, і листом від 16.09.2019 №689 позивач отримав відмову.

Відмовляючи, відповідач, посилається на те, що рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997 - не збережено.

Наказом Міністерства юстиції від 12.04.2012 № 578/5, затверджений «Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» (надалі - Перелік 578/5).

Так, відповідно до п. 1.4 Переліку 578/5, цей перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання (далі - архівне зберігання) або для знищення.

Відповідно до п. 7 ч. 1.1 розділу І Переліку 578/5, строк зберігання рішень, протоколів, стенограм засідань органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів - постійно, тим самим відповідач, не забезпечив постійне зберігання рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільради від 29.12.1997, відповідач порушив чинне законодавство, та не вчиняє жодних дій щодо відновлення втраченого рішення, чим перешкоджає позивачу у реалізації права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування.

Таким чином, позивач просить усунути перешкоди у користуванні успадкованим майном, зокрема, усунути перешкоди у завершені приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, шляхом зобов?язання видати відповідне рішення на підставі наявних документів у відповідача та встановлених обставин у рішенні Вінницького апеляційного суду від 16.05.2019 у справі №148/1855/17.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач неправомірно у 2017 році вніс зміни до погосподарської книги №25 на 2016-2020 роки домогосподарства по АДРЕСА_3 , а саме: у графу: «земельні ділянки» запис 0,20 га земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, змінено на 0,06 га.

Жодного документального свідчення, що позивач втратив право користування на 0,14 га земельної ділянки з 0,20 га успадкованої не має, а тому відмова виправити записи в погосподарській книзі № 25 на 1016-2020 роки створює перешкоди у праві користування спадковим майном.

Оскільки відповідач, не забезпечив постійного зберігання рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільради від 29.12.1997 та неправомірне внесення у 2017 році змінених даних об`єкту погосподарського обліку до погосподарської книги - відповідач створив перешкоди у користуванні успадкованим майном, зокрема у реалізації права на завершені приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, тому позивач просить усунути вищевказані перешкоди шляхом, зобов`язання відповідача внести до погосподарської книги № 25 на 2016-2020 роки домогосподарства по АДРЕСА_1 за 2017-2020 роки зміни в графу: «Із земельних ділянок із цільовим призначенням відповідно до документів для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд» з 0,06 га на 0,20 га, з якої 0,0588 га та 0,1412 га земельної ділянки, а також зобов`язати відповідача відновити документацію та видати витяг з рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997 про передачу ОСОБА_4 0,20 га земельної ділянки у приватну власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок» на підставі книги № 4 реєстрації заяв громадян, яким безкоштовно передавались земельні ділянки у приватну власність та іншої наявної відповідної документації, які підтверджують такий факт.

Представником позивача 20.03.2023 подано заяву про уточнення позовних вимог в п. 1.2, оскільки допущена технічна помилка, і просить правильним вважати так: п. 1.2 Зобов?язати відповідача відновити та видати витяг з рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997 про передачу ОСОБА_4 0,20 га земельної ділянки у приватну власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок», на підставі книги № 4 реєстрації заяв громадян яким безкоштовно передавались земельні ділянки у приватну власність та іншої наявної відповідної документації.

Позивач у судове засідання не з`явився подав заяву в якій просив, щоб від його імені брала участь, як представник позивача ОСОБА_7 згідно доручення № 2-1495 від 17.09.2019, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволені наполягав.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що дана справа розглядається за правилами загального позовного провадження та відповідно до ст. 60 ЦПК України представником в даному випадку у суді може бути лише адвокат або законний представник. Враховуючи, що представник за довіреністю ОСОБА_7 не є законним представником позивача і не має статусу адвоката, тому дана особа не може бути допущена до участі в розгляді справи в якості представника позивача, а відтак його вимога є безпідставною.

Представник позивача - адвокат Кравець В.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволені, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві, а також просила врахувати заяву про уточнення позовних вимог, оскільки у п. 1.2. була виявлена технічна помилка.

Представник відповідача, у судовому засіданні заперечила, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що в архівному секторі відсутні протокол 11 сесії 22 скликання Киинашівської сільської ради від 29.12.1997 так і рішення зазначеної сесії, оскільки з Кинашівської сільської ради на архівне зберігання не надходили, а щодо вимоги про внесення змін в погосподарьску книгу № 25 за 2016-2020 роки, то під час розгляду справи дана вимога позивача виконана.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що працювала секретарем у Кинашівській сільській раді з 1994 по 2001 роки. Зазначила, що приймалисянею заяви для приватизації земельних ділянок, після чого, ці заяви передавали землевпоряднику для їх опрацювання та для підготовки рішень для розгляду заяв на сесії. Такі заяви спочатку розглядались виконавчим комітетом потім передавали на розгляд сесії, яка проводила засідання 1 раз в квартал та складався протокол сесії в 2 екземплярах, один із них зберігався у районній раді, а інший зберігався у сільській раді та передавався у архів. Особисто свідок вела протоколи сесій та потім їх передавала на райраду. У сільській раді була ситуація, що невідомі особи пошкодили документи, які потім не можливо було відновити. Після прийняття рішення, сільською радою технічна документація не виготовлялась, оскільки були відсутні кошти. Витяги з рішення або самі громадяни забирали, або їх роздавали на зборах громадян. На сесії заяви розглядались у великих кількостях, та після прийняття рішення Витяг був у формі шаблону та потім вносились дані або землевпорядником або головою сільради, на підставі кадастрових книг.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що з 01.03.2003 по кінець грудня 2020 року, працював землевпорядником у Кинашівській сільській раді. Зазначив, що він готував витяги, а сільський голова підписував їх. Після того, як ОСОБА_8 стала головою сільради, зазначила, що рішень більше не буде видавати сільська рада, та щоб люди звертались в архів. Коли люди почали звертатись у архів, з`ясувалось, що рішень багатьох сесій не має у архівному відділі. З 2014 по 2020 роки ОСОБА_1 звертався із заявами про видачу йому рішення, про що йому відмовляли, а також, були судові справи, останньою з яких за рішенням Вінницького суду зобов`язано сільську раду надати дозвіл на виготовлення технічної документації. З 2016 по 2020 роки свідок вносив у погосподарську книгу зміни. В журналі реєстрації заяв є написано ОСОБА_4 , однак самі заяви не зберіглися, так як зберігалися 3 роки.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 23.02.2006 виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7 т. 1).

Згідно копії листів Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №327,689 від 03.05.2019, 16.09.2019, ОСОБА_1 повідомлено про те, що він успадкував після смерті ОСОБА_4 право користування земельною ділянку, на якій розміщений житловий будинок по АДРЕСА_3 , загальною площею 0,06 га з цільовим призначенням для обслуговування одного даного житлового будинку та підстав для виправлення записів в погосподарській книзі № 25 на 2016-2020 роки немає. Також, повідомлено, що витяг з рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997 «Про передачу земельної ділянки у власність», яким вирішено передати безкоштовно у власність ОСОБА_4 надати не має можливості, так як, відповідно до опису справ постійного зберігання за 1991-1997, затвердженого протоколом №12 від 20.11.2000 НМЕР Державного архіву Вінницької області, протоколи сесій сільської ради відібрано на державне зберігання в архівний сектор Тульчинської райдержадміністрації. В переліку документів ради даного опису протокол не значиться ні в відсутніх, ні в переданих на зберігання (а.с. 8-11 т.1).

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.02.2019, позов ОСОБА_1 до Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно та скасування рішення № 219, 16 сесії 7 скликання Кинашівської сільської ради від 12.05.2017 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення №219 16 сесії 7 скликання Кинашівської сільської ради від 12.05.2017 Про внесення змін до рішення 11 сесії, 5 скликання від 23.11.2007 «Про розгляд звернення жителя с. Нестерварки ОСОБА_1 ». В частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно відмовлено (а.с. 12-19 т. 1).

Згідно копії постанови Вінницького апеляційного суду у справі № 148/1855/17 від 16.05.2019 (а.с. 20-25 т. 1) вбачається, що залишаючи рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.02.2019 без змін, в мотивувальній частині постанови апеляційний суд зазначив: «...з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема запису у книзі реєстрації №4 заяв громадян, яким передавались земельні ділянки у приватну власність, видно, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 набула право на приватизацію земельної ділянки площею приблизно 0.20 га, яка рахувалась за її погосподарським номером на підставі статті 17 ЗК України 1990 року та Декрету від 26 грудня 1992 року №15-92, а тому до позивача у порядку спадкування перейшло право на завершення її приватизації відповідно до статті 1218 ЦК України."

Згідно копії книги № 4 реєстрації заяв громадян, яким безкоштовно передавались земельні ділянки у приватну власність, наявний запис під № 824 відповідно до якого ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , передано безкоштовно у власність земельну ділянку 0,20 га для обслуговування житлового будинку на підставі рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради від 29.12.1997 (а.с. 33-35 т. 1).

Відповідно до копії витягу з рішення 11 сесії 22 скликання від 22.12.1997 «Про передачу земельної ділянки у власність» передано безкоштовно у власність ОСОБА_1 земельні ділянки загальною площею 0,40 га в тому числі 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_4 та 0,30 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , а також згідно копії витягу з рішення 11 сесії 22 скликання від 22.12.1997 «Про передачу земельної ділянки у власність» передано безкоштовно у власність ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,03 га, в тому числі 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд по АДРЕСА_5 (а.с. 38,39 т. 1).

Згідно рішення 47 сесії 7 скликання Кинашівської сільської ради № 574 «Про розгляд звернення жителя с. Нестерварка ОСОБА_1 » від 06.11.2020, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2020, надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації 0,20 га земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд, з якої: 0,0588 га та 0,1412 га (а.с. 195 т. 1)

Згідно відповіді Архівного сектору Тульчинської РДА за № 65 від 28.12.2017, на запит ОСОБА_7 , протокол 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради від 29.12.1997, на державне зберігання до архівного сектору райдержадмінстрації не надходив (а.с. 22 т. 2).

Згідно копії інформації Кинашівської сільської ради від 20.09.2018 вих. 795, сільська рада зазначає, що відповідно до опису справ постійного зберігання за 1991-1997 роки, затвердженого протоколом № 12 від 20.11.2000 НМЕР Державного архіву Вінницької області, протоколи сесії сільської ради відібрано на державне зберігання в архівний сектор Тульчинської РДА. В переліку документів ради даного опису протокол 11 сесії 22 скликання від 29.12.1997 не значиться ні в відсутніх ні в переданих на зберігання. В архівному підрозділі виконкому протоколи сесій ради за 1991-1997 роки не зберігаються (а.с. 23. т. 2).

Представником відповідача долучено до матеріалів справи копію друкованої довідки сільської голови Новоруської М., зі змістом «Довідка видана виконкомом Кинашівської сільської ради в тім, що за період 1991-1997 років в зв`язку з крадіжкою втрачено слідуючі документи: 1. протоколи сесії за 1991-1992 роки (рукописний запис різного рукопису 9 сесії за 1997р., 11 сесії 1997р.) тощо», яка не містить ні дати, ні вихідного номера (а.с. 27) та копію друкованого пояснення сільського голови Новоруської М. адресоване завідуючій районним архівом Заребейленко Н.І., про те, що «під час проникнення в приміщення сільської ради невідомі особи 12.10.98 року шляхом взлому вікна були відкриті двері всіх кімнат, вскриті всі сейфи. З кімнати рахівників-касирів, де знаходилась і шафа з архівними документами було викрадено магнітофон «Маяв», ряд бланків, квитанційного матеріалу, документів в тому числі: протоколи засідань виконкому за 1991, 1992, 1993, 1994 роки, протоколи сесій за 1991 та 1992 роки (рукописний запис «9 сесії за 1997 р.) (а.с. 26 т. 2).

Однак, суд дослідивши дані докази, не може їх брати до уваги, оскільки вони містять рукописні доповнення, саме щодо протоколу 11 сесії 1997 року, а ще зазначені довідка та пояснення не мають дати та вихідного номеру, тобто без відповідної реєстрації, як вихідної так і вхідної.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як визначено у ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З набранням чинності з 01.01.2013 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів.

Державні акти на право власності на земельну ділянку починаючи з 01.01.2013 не видаються.

В свою чергу, згідно абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України (в редакції чинної на даний час та час звернення позивача з даним позовом) рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Необхідно зазначити, що позивачем та представником позивача суду не надано жодної копії протоколу 11 сесії 22 скликання від 29.12.1997, рішення Кинашівської сільської ради 11 сесії 22 скликання від 29.12.1997, а також копії витягу з такого рішення про передачу ОСОБА_4 0,20 га земельної ділянки у приватну власність відповідно, та будь яких інших доказів про наявність такого витягу з рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради від 29.12.1997.

З показів свідків встановлено, що дійсно приймались рішення сільською радою про надання права на приватизацію земельних ділянок, та були певні шаблони цих рішень, які підписувались сільським головою та, що дійсно в книзі реєстрації заяв є запис про ОСОБА_4 , і що селищною радою на виконання вимог рішення суду ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на 0,20 га земельної ділянки.

Тому, за наслідками досліджених доказів, показів свідків, суд не знаходитьпідстав, для задоволення вимог позивача, щодо зобов`язання відповідача видати витяг з рішення 11 сесії 22 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.12.1997 про передачу ОСОБА_4 0,20 га земельної ділянки у приватну власність.

Також, твердження позивача, про те що даний витяг необхідний для завершення приватизації земельної ділянки спростовується тим, що останній не надав суду допустимих, достовірних і достатніх доказів наявності у нього перешкод для завершення процедури приватизації земельної ділянки.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 16.05.2019 у справі за № 148/1855/17, встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 набула право на приватизацію земельної ділянки площею приблизно 0.20 га, яка рахувалась за її погосподарським номером на підставі статті 17 ЗК України 1990 року та Декрету від 26 грудня 1992 року № 15-92, а тому до позивача у порядку спадкування перейшло право на завершення її приватизації відповідно до статті 1218 ЦК України."

Згідно зі ст. 118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Разом з тим, згідно відомостей автоматизованої системи документообігу суду та ЄДРСЕ встановлено, що рішенням Тульчинського районного суду від 18.10.2022 у справі за № 148/2030/20 за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 02.02.2023, відмовлено у задоволені позову, оскільки, позивач не вичерпав всіх законних можливостей завершити після смерті ОСОБА_4 процедуру приватизації з метою отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку в досудовому порядку.

Також, даним рішенням встановлено, що позивач розпочав процедуру приватизації та замовив виготовлення технічної документації на 0,20 га земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача внести зміни до погосподарських книг, судом встановлено наступне.

Відповідної до копії погосподарської книги № 25 на 2016-2020 роки та на 2021-2025 по АДРЕСА_6 , встановлено, що в графі «Із земельних ділянок із цільовим призначенням відповідно до документів для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд» значиться за 2020 та 2021 всього 0,20 га, з якої 0,0588 га та 0,1412 га земельної ділянки, а в графі додаткова інформація «Зміна площі згідно рішення 47 сесії 7 скликання від 06.11.20р - 12.01.2021 підпис Запис додаткової інформації вчинено 17.01.2022» (а.с. 171-174 т. 2.), тобто вимога позивача 1.1 щодо внесення змін до погосподарської книги фактично виконана відповідачем під час розгляду справи.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 118 125, 126, абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, ст. 15, 16, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про усунення перешкод пов`язаних із здійсненням прав щодо користування та реалізації права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.03.2023.

Суддя: