Справа № 274/6147/22
Провадження № 2/0274/368/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" березня 2023 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ в складі головуючого - судді Хуторної І.Ю., розглянувши спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів, -

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

31.10.2022 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Жежеля С.С., звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягнути з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на його користь депозитний вклад за договором № SAMDN5159 від 06.10.2008 у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно станом на 19.10.2022 по курсу 36,56 грн за 1 долар США - 36 560 грн та проценти у розмірі 1 435 доларів США, що еквівалентно станом на 19.10.2022 по курсу 36,56 грн за 1 долар США - 52 463, 60 грн з тих підстав, що відповідач відмовив у поверненні коштів та процентів.

Стислий виклад позицій сторін

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 06.10.2008 ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" уклали депозитний договір №SAMDN5159 вклад "Комбі" (далі Договір) за умовами якого ОСОБА_1 передав банку грошові кошти на депозитний вклад у сумі 1000, 00 доларів США строком на 12 місяців із нарахуванням відсотків по вказаному банківському вкладу 10, 25 % річних.

Умовами Договору, серед іншого передбачено, що у випадку коли по закінченню строку вкладу сума вкладу не була перерахована на картрахунок, з дня, наступного за датою закінчення строку вкладу банк здійснює нарахування процентів на суму вкладу по ставці вкладу "до вимоги" до моменту повернення вкладу Клієнту (п. 11 Договору); сторони мають право достроково розірвати договір у відповідності до діючого законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківські дні(п. 20 Договору); цей договір вступає в силу з дня його підписання; дія договору зупиняється з виплатою Клієнту всієї суми банківського вкладу разом з відсотками, які мають бути нараховані у відповідності до умов договору(п.25Договору); у разі наявності у Клієнта простроченої заборгованості по кредитам та/або кредитним лімітам, отриманих Клієнтом в Банку, а також по відсоткам за їх користування, банк має право на свій розсуд після закінчення строку банківського вкладу, внесок та нараховані відсотки перерахувати на поточний/картковий рахунок клієнта або розірвати договір. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати розірвання договору. Внесок та нараховані відсотки перераховуються на поточний/картковий рахунок Клієнта(п. 26 Договору).

У серпні 2022 року позивач звернувся до Бердичівського відділення ПриватБанку із заявою про розірвання Договору та повернення коштів, разом з нарахованими процентами по вкладу.

Листом від 22.08.2022 позивачу банком було відмовлено у поверненні коштів та процентів, з тих підстав, що депозитний рахунок типу "Комбі" на 12 місяців, був закритий у 2009 році.

Разом з тим, позивач у позові вказує, що до серпня 2022 року від не звертався до банку із заявою про розірвання вищевказаного депозитного договору та коштів від банку по депозитному вкладу у готівковому та безготівковому вигляді він не отримував.

Крім того, позивач зазначає, що банк, який обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Проте, доказів того, що позивач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, на підставі яких банк автоматично перерахував грошові кошти, які знаходились на депозитному рахунку позивача, на погашення заборгованості за кредитним договором немає.

Щодо стягнення суми депозиту та процентів, які визнані у договорі про грошовий вклад у іноземній валюті доларах США позивач вказує, що виконання таких зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Щодо порядку нарахування процентів за вказаним договором банківського вкладу, позивач вказує, що із заявою про розірвання договору він звернувся до банку 18.08.2022. Отже договір вважається розірваним 21.08.2022, що не суперечить умовам договору і саме до цього часу підлягають нарахуванню проценти у розмірі 10, 25 % річних.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача адвокат Адаменко Т.С. позовні вимоги не визнає та вказує, що 06.10.2008 ОСОБА_1 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали депозитний договір №SAMDN5159 вклад "Комбі+карта "Універсальна" (далі Договір), за умовами якого ОСОБА_1 розмістив у банку грошові кошти у сумі 1000, 00 доларів США, строком на 12 місяців - до 06.10.2009.

Згідно п. 2 Договору банк відкрив позивачу картковий рахунок № НОМЕР_1 та видав платіжну картку "Deposit card" № НОМЕР_2 .

Згідно п. 3 Договору банк нараховує відсотки по депозиту в розмірі 10, 25 % річних, які зараховуються на платіжну карту № НОМЕР_3 (п.7 Договору).

Згідно п. 4 Договору, банк встановив кредитний ліміт на платіжній карті № НОМЕР_3 в розмірі 65% від суми боргу депозиту, що становить 650 доларів США. За користування кредитним лімітом банком встановлена відсоткова ставка, що дорівнює відсотковій ставці по вкладу плюс 4% річних, а саме: 14, 25 %.

Відповідно до п. 6 Договору, клієнт може отримати суму вкладу по закінченню строку дії Договору. При цьому за наявності непогашеного боргу за кредитом, клієнт доручає банку закрити борг за рахунок суми вкладу.

17.06.2009 за заявою клієнта про дострокове розірвання Договору, позивачу була виплачена сума вкладу в розмірі 940, 15 доларів США на платіжну карту № НОМЕР_3 . Вказана сума була виплачена з урахуванням утримання банком комісії відповідно до п.22 Договору.

Оскільки на момент повернення вкладу у позивача була заборгованість по кредитному ліміту на платіжній карті № НОМЕР_3 в розмірі 646, 22 доларів США, то заборгованість по кредитному ліміту було погашено за рахунок вкладу.

На кінець операційного дня 19.06.2009 на платіжній карті № НОМЕР_3 був позитивний баланс 293, 93 долара США, яку клієнт зняв у касі банку.

Згідно п. 15 Договору клієнт надає право банку списати кошти зі свого карткового рахунку по всім зобов`язанням, які випливають з умов даного договору.

Крім того, відповідно до п. 22 Договору, при достроковому розірванні вкладу, суму боргу за кредитним лімітом, клієнт доручає банку списати за рахунок вкладу.

Представник відповідача на вищевказане посилається на виписку по рахунку № НОМЕР_3 .

Щодо нарахування відсотків у розмірі 10, 25 % річних та встановлених статтям 1061, 1070 ЦК України процентів, представник відповідача зазначає, що вказане поширюється лише на період дій договорів вкладу та після припинення таких договорів вказані проценти не нараховуються.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача у відзиві вказує, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договору розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується із приписами встановленими у статті 30 Закону України " Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Договору про надання правової допомоги до матеріалів справи не долучено, отже неможливо встановити, які саме умови було узгоджено між адвокатом і клієнтом. Тому представник відповідача вважає, що у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат позивачу слід відмовити (а.с. 23-24).

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Жежель С.С. не погоджується із доводами представника відповідача викладеними у відзиві виходячи з такого.

Адвокат Жежель С.С., посилаючись на ЗУ "Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526, 1058, 1060 1061 ЦК України вказує, що після отримання відповідної вимоги вкладника про видачу, банк зобов`язаний видати йому суму вкладу та нараховані на таку суму вкладу проценти.

Крім того, пунктами 15, 12 укладеного між сторонами депозитного договору дійсно передбачена можливість використання коштів вкладу та процентів на погашення заборгованості за кредитом після закінчення строку вкладу або розірвання договору та використання коштів вкладу і процентів на погашення заборгованості за кредитом. Проте вказані положення договору передбачають певну процедуру такого списання коштів без розпорядження клієнта. Зокрема, таке використання коштів можливе після закінчення строку вкладу або для розірвання договору з вказаних підстав до закінчення чергового строку вкладу банк зобов`язаний направити клієнту письмове повідомлення про дату розірвання договору.

Проте доказів того, що по закінченню будь-якого з чергових строків вкладу вищевказані дії щодо звернення суми вкладу та нарахованих на нього процентів були вчинені позивачем, чи доказів того, що банком було направлено клієнту письмове повідомлення про дату розірвання договору відповідачем не надано.

При цьому списання коштів вкладу та процентів відповідно до умов договору має оформлюватись меморіальним ордером, який відповідачем також не наданий.

Отже, наданими відповідачем доказами не підтверджено те, що списання, які містяться у виписках здійснювалися в межах договірного списання коштів вкладу чи нарахованих на нього процентів відповідно до умов депозитного договору.

Також представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що зобов`язання які виникають з кредитного договору та депозитного договору є самостійними зобов`язаннями. Тому у зобов`язанні, що виникає з договору вкладу щодо його повернення у розумінні ст. 509 ЦК України банк є боржником. У зв`язку з чим банк не може вчиняти дії по притриманою/утриманню вкладу та нарахованих на нього процентів в рахунок погашення боргу за кредитом.

Окрім того, хоча банк і посилається на наявність укладеного між сторонам кредитного договору, проте письмового підтвердження до відзиву не надано.

Твердження банку, що укладений між сторонами депозитний договір був фактично розірваний 19.06.2009 за заявою позивача, яка була ним написана 17.06.2009 не відповідає дійсності. Оскільки із долученої до відзиву заяви вбачається, що в ній відсутні дата її складання, що унеможливлює встановити коли саме була написана така заява/чи була вона написана взагалі.

Щодо нарахування процентів за депозитним договором представник позивача не погоджується із позицією відповідача, оскільки ним не доведено належними та допустимими доказами, що депозитний договір є розірваним, а тому нарахування процентів за депозитним вкладом відповідно до його умов позивачем розраховано вірно.

Із твердженням відповідача у відзиві щодо невірного нарахування витрат на правничу допомогу представник позивача також не погоджується, оскільки позивачем надано вичерпний перелік документів щодо переліку адвокатських послуг відповідно до закону. Надані юридичні послуги адвоката підтверджені належним чином та їх вартість відповідає критерію складності справи, а тому мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

У зв`язку з вищевикладеним представник позивача адвокат Жежель С.С. просить позов задовольнити.

Заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою суду від 04.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 14.12.2022 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що 06.10.2008 між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено депозитний договір №SAMDN5159 (вклад "Комбі), за умовами якого ОСОБА_1 розмістив у банку грошові кошти у сумі 1000, 00 доларів США строком на 12 місяців - до 06.10.2009.

Відповідно до п. 2 Договору банк відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_4 , видав платіжну картку "Deposit card" № НОМЕР_2 та перераховує кошти на депозитний рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно п. 3 Договору банк нараховує відсотки по депозиту в розмірі 10, 25 % річних. Нарахування відсотків на кошти розміщені на картковому рахунку здійснюються за ставкою 0% річних.

Згідно п. 4 Договору, банк встановив кредитний ліміт на платіжній карті в розмірі 65% від суми вкладу депозиту на строк вкладу. Клієнт здійснює плату за користування кредитним лімітом, що дорівнює відсотковій ставці по вкладу плюс 4% річних, а саме: 14, 25 %.

Відповідно до п. 6 Договору по закінченню строку вкладу, починаючи з 15-00 першого робочого дня Банку дня за днем вказаним у п. 1 Договору, сума вкладу перераховується на картковий рахунок. При цьому за наявності непогашеної заборгованості по кредиту клієнт доручає банку погасити за рахунок суми вкладу.

Згідно п. 15 Договору клієнт надає право банку списати кошти з свого карткового рахунку по всім зобов`язанням, які випливають з умов даного Договору.

Відповідно до заяви про розірвання депозитного договору та повернення коштів від 18.08.2022 адресованої на ім`я керівника Бердичівського відділення АТ КБ "ПРИВАТБАНК", ОСОБА_1 просив розірвати депозитний договір № 616658 від 2008 року укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та виплатити суму депозиту з усіма нарахованими процентами до дати розірвання депозитного рахунку.

Згідно повідомлення АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № 20.1.0.0.0/7-220818/13767 від 22.08.2022 адресованого на ім`я ОСОБА_1 , останньому банком було відмовлено у задоволенні заяви про закриття депозитного рахунку "Комбі" №SAMDN5159 відкритого 06.10.2008 та виплати суми вкладу у розмірі 1000, 00 доларів США з відсотками. Банк у повідомленні зазначає, що вищевказаний депозитний рахунок "Комбі" №SAMDN5159 від 06.10.2008 був закритий у 2009 році на підставі заяві про розірвання договору, а кошти виплачені на карту НОМЕР_5 . Так як на картці був кредитний ліміт, який використовувався на момент закінчення вкладу по картці виникла заборгованість. Після закриття депозитного рахунку відбулось першочергове погашення зазначеної заборгованості по карті.

Відповідно до виписки по рахунку клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_6 , за основною картою НОМЕР_5 за період з 06.10.2008 по 20.06.2008, 06.10.2008 за вказаним картковим рахунком було встановлено кредитний ліміт у розмірі 650,00 доларів США та за договором SAMDN5159 карту було поповнено на 1000,00 доларів США. Протягом періоду із 06.10.2008 до 17.06.2009 клієнтом знімалися грошові кошти в межах ліміту, банком нараховувалися проценти за користування грошовими коштами та за розмішеними грошовими коштами на депозитному рахунку. Станом на 17.06.2009 банком було зараховано борг за кредитним договором у сумі 644,02 доларів США та ОСОБА_1 видано 19.06.2009 готівкою в Бердичівському відділенні № 5 - 293,93 долари США (а.с. 26).

Згідно заяви без дати її написання за підписом клієнта ОСОБА_1 , долученої відповідачем до відзиву, ОСОБА_1 просив розірвати договір № SAMDN5159 від 06.10.2008 та виплатити належні йому кошти.

Норми права застосовані судом

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Зі ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1-2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч.1, 5-6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до постанови Верховного Суд України від 25 грудня 2013 року № 6-140цс13 зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку без ненадання вкладнику можливості використання цих коштів - зобов`язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Порядок витребування доказів визначений у статті 84 ЦПК України. Відповідно до частин 1, 3 та 10 цієї статті, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У частинах 1 та 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз доводів сторін, висновки суду

Наявними у справі доказами доводиться факт укладання 06.10.2008 між сторонами договору №SAMDN5159 (вклад "Комбі), за умовами якого ОСОБА_1 розмістив у банку грошові кошти у сумі 1000, 00 доларів США строком на 12 місяців - до 06.10.2009 та банк відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок, видав платіжну картку "Deposit card" № НОМЕР_2 .

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач посилався на наявність на час розірвання договору у позивача непогашеної заборгованості перед відповідачем за кредитним договором та на можливість, відповідно до умов депозитного договору договірного списання коштів з депозиту на погашення такої заборгованості.

Із виписки по рахунку клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_6 , за основною картою НОМЕР_5 за період з 06.10.2008 до 20.06.2008 вбачається, що станом на 17.06.2009 за картковим рахунком НОМЕР_5 наявний борг у розмірі 644,02 доларів США, який погашений за рахунок грошових коштів, внесених на депозит. Решту 293,93 долари ОСОБА_1 видано 19.06.2009 готівкою в Бердичівському відділенні № 5.

Таке зарахування грошових коштів на погашення боргу за кредитним договором відповідає пунктам 4, 6 та п. 15 Договору №SAMDN5159.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність довідки про рух коштів, оскільки відомості вказані у довідці об`єктивно узгоджуються із іншими наявними у справі доказами, зокрема, договором №SAMDN5159, у якому погоджено умови щодо строку розміщення грошових коштів на депозитному рахунку, процентної ставки, як за розміщення депозиту, так і за користування грошовими коштами, що зняті із карти, погодженої комісії за дострокове зняття грошових коштів із депозитного рахунку, погодження відкриття кредитного ліміту в розмірі 65% від суми депозиту.

Суд вважає, що дострокове розірвання депозитного договору було ініційоване позивачем, що доводиться копією заяви ОСОБА_1 , долученої відповідачем до відзиву.

Така заява хоч і не містить дати її написання, проте в сукупності із довідкою про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_6 , відповідно до якої останній зняв залишок грошових коштів із депозитного рахунку 19.06.2009 та тим фактом, що із 2009 року до 2022 позивачем ніяких вимог до банку не було пред`явлено, свідчить про ініціювання позивачем у червні 2009 року дострокового повернення депозиту за договором №SAMDN5159.

Отже, оскільки судом встановлено, що позивач погодив з банком можливість списання грошових коштів зі своїх рахунків та, допустивши виникнення заборгованості перед банком за використання грошових коштів у межах погодженого ліміту, дії відповідача по списанню грошових коштів з депозитного рахунку слід вважати такими, що вчинені відповідно до умов Договору №SAMDN5159.

Що стосуються вимоги про стягнення процентів, то оскільки грошові кошти розміщені на депозитному рахунку, разом із нарахованими процентами, за виключенням суми списаного боргу, були повернуті ОСОБА_1 , то підстав для стягнення процентів відсутні.

За таких встановлених фактичних обставин, суд відмовляє повністю у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , знаходиться за адресою: п/і 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Суддя І.Ю. Хуторна