Справа №: 343/2275/22
Провадження №: 2/0343/84/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 лютого 2023 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Долині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був збудуваний житловий будинок, прийнятий в експлуатацію 1979 року.

Крім неї, у батьків був ще син, її рідний брат ОСОБА_5 , який з дружиною, відповідачкою по справі, проживав у Російської Федерації.

З народження вона проживала у батьківському будинку, зареєстрована в ньому та проживає і на даний час.

05 вересня 1995 року Долинським міським державним нотаріусом було посвідчено заповіт, згідно з яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, батько ОСОБА_3 заповів їй.

Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті якої у будинку були зареєстровані та проживали вона та батько, тому відповідно до ст.549 ЦК УРСР вступили у володіння та управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько. На час його смерті брата в Україні не було, на похорон він не приїжджав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_5 , про що її повідомила відповідачка по телефону в січні 2016 року. В травні того ж року ОСОБА_2 прибула в Україну, щоб прийняти спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Тоді ж вона дізналася, що її батько 13.07.2001 склав інший заповіт, яким все майно заповів її братові ОСОБА_5 .

Враховуючи, що 13.07.2001 батько, на час складання заповіту, перебував на стаціонарному лікуванні в Долинській ЦРЛ, не покидав приміщення лікарні, не міг підписувати заповіт, який посвідчила секретар сільської ради, вона подала до суду позов про визнання недійсним та скасування заповіту, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Рішенням Долинського районного суду від 10 квітня 2017 року її відмовлено в задоволенні позову до Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування заповіту, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2017 року апеляційну скаргу її представника задоволено частково. Рішення Долинського районного суду від 10 квітня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право на спадщину за заповітом (серії АЕК №462371) від 03.07.2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Белей Е.І. на ім`я ОСОБА_5 , зареєстроване в реєстрі за №Д-800. В решті вимог позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року її касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним і скасування заповіту залишено без змін, а в частині вирішення її позову до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом скасовано і передано справу у вказаній частині на новий розгляд до суду, до апеляційного суду.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.03.2021 апеляційну скаргу її представника задоволено частково, рішення Долинського районного суду від 10.04.2017 в частині відмови у задоволенні її позовних вимог до Новичківської сільської ради та ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом скасовано та ухвалено нове рішення. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом (серії АЕК №462371) від 03.07.2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Белей Е.І. на ім`я ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за №Д-800, в частині набуття ОСОБА_5 права на спадщину на домоволодіння на АДРЕСА_1 .

Рішенням Долинського районного суду від 02.09.2022, яке вступило в законну силу 17.10.2022, її позов задоволено, визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , який був посвідчений 13 липня 2001 року о 14 годині 30 хвилин секретарем Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, яка не була уповноважена вчиняти нотаріальні дії.

Отже, вона має право на оформлення спадщини після смерті батька за його заповітом від 5.09.1995.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.03.2021 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом (серії АЕК №462371) від 03.07.2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Белей Е.І. на ім`я ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за №Д-800, в частині набуття ОСОБА_5 права на спадщину на домоволодіння на АДРЕСА_1 .

За таких обставин, в іншій частини свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по АДРЕСА_1 також підлягає визнанню недійсним у відповідності до визнання недійсним заповіту від 13.07.2001 на підставі рішення Долинського районного суду від 2.09.2022 у справі 343/2258/17.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Представник ОСОБА_1 адвокат Дуткевич М.В. до суду звернувся із заявою про проведення розгляду справи без їхньої участі. Зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки суд не повідомила, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому Законом порядку (оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи).

Відзиву на позов відповідачкою не подано.

Враховуючи те, що відповідачкою у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 а.с.16).

Встановлено в судовому засіданні, у шлюбі батьки позивачки побудували та ввели в експлуатацію будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів справи, в даному шлюбі народилось двоє дітей, ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживала з батьками, та ОСОБА_5 , який з повноліття зареєстрований і проживав у Російській Федерації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_4 і на час її смерті у будинку були зареєстровані та проживали її чоловік ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_1 .

Встановлено з матеріалів справи, батько позивачки ОСОБА_3 склав заповіт, згідно з яким заповів їй, ОСОБА_1 , все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, який був посвідчений нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори 05.09.1995 за місцем проживання ОСОБА_1 у зв`язку із його хворобою (а.с.12).

Згідно заповіту від 13.07.2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Ямборко Н.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №74, ОСОБА_3 усе належне йому майно заповів ОСОБА_5 . Заповіт в сільській раді с.Новичка не змінений і не скасований ( а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.07.2001 ( а.с.13).

ОСОБА_5 03.07.2002 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №Д-800, відповідно до якого ОСОБА_5 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 , яке складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , та грошових вкладів з % в Долинському відділенні Ощадного банку та в філії Долинського відділення Ощадного банку, що належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31.12.2015 а.с.17).

ОСОБА_2 16.07.2016 звернулася в Долинську міську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ( а.с.19).

10.04.2017 рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області, справа №: 343/1498/16-ц, провадження №: 2/0343/100/17, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області та ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області, справа № 343/1498/16-ц, провадження №22-ц/779/869/2017, від 03 жовтня 2017 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Долинського районного суду від 10 квітня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування заповіту, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом задоволено частково. Визнано недійсним в 1/6 частині свідоцтво про право на спадщину за заповітом (серії АЕК №462371) від 03.07.2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Белей Е.І. на ім`я ОСОБА_5 , зареєстроване в реєстрі за №Д-800. В решті вимог позову відмовлено.

17 лютого 2021 року постановою Верховного Суду касаційну, справа № 343/1498/16-ц, провадження № 61-3805св18, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним і скасування заповіту залишено без змін. Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2017 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом скасовано і передано справу в указаній частині на новий розгляд до апеляційного суду.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду, справа № 343/1498/16-ц, провадження № 22-ц/4808/530/21, від 30.03.2021, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Долинського районного суду від 10 квітня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом (серії АЕК №462371) від 03.07.2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Белей Е.І. на ім`я ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за №Д-800, в частині набуття ОСОБА_5 права на спадщину на домоволодіння на АДРЕСА_1 .

02.09.2022 рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області, справа №:343/2258/17, провадження №: 2/0343/151/22, поновлено ОСОБА_1 строк на звернення із позовом до суду. Позов ОСОБА_1 до Долинської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним внаслідок його посвідчення службовою особою сільської ради, яка не мала повноважень на вчинення нотаріальних дій, задоволено. Визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , який був посвідчений 13 липня 2001 року о 14 годині 30 хвилин секретарем Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, яка не була уповноважена вчиняти нотаріальні дії.

Рішення набрало законної сили 17.10.2022.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.524 Цивільного кодексу УРСР (в редакції, чинній на час виникнення даних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Зі змісту ч.1 ст.534 даного Кодексу вбачається, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Спірний житловий будинок з господарськими спорудами побудований батьками позивачки у період шлюбу та під час їх спільного проживання і введений в експлуатацію у 1979 році, тому згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинного на час виникнення даних правовідносин) був спільною сумісною власністю подружжя.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 04.04.1962, копії її паспорта вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і з 1979 року зареєстрована та проживала у спірному будинку АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

Син подружжя ОСОБА_5 в цьому будинку зареєстрований не був, виїхав на постійне місце проживання в Росію, заперечень з даного приводу від відповідачки не поступило.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 дружини заповідача ОСОБА_4 , відкрилася спадщина на належну їй частину спірного домоволодіння.

На час смерті ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали чоловік померлої ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 .

Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Заповіт від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , який був посвідчений 13 липня 2001 року о 14 годині 30 хвилин секретарем Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, яка не була уповноважена вчиняти нотаріальні дії визнано недійсним.

Окрім того, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом (серії АЕК №462371) від 03.07.2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Белей Е.І. на ім`я ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за №Д-800, в частині набуття ОСОБА_5 права на спадщину на домоволодіння на АДРЕСА_1 .

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року (справа № 761/29966/16-ц).

Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Статтею 1301 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заповіт, на підставі якого ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , визнано судом недійсним, наявні підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕК № 462371 від 03 липня 2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області на ім`я ОСОБА_5 , зареєстроване у реєстрі за № Д-800, в частині набуття ОСОБА_5 права на спадщину на частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.524, 534, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.1301 ЦК України, керуючись ст.ст. 2-15, 81, 82, 89, 213-214, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серії АЕК № 462371 від 03 липня 2002 року, видане державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області на ім`я ОСОБА_5 , зареєстроване у реєстрі за № Д-800, в частині набуття ОСОБА_5 права на спадщину на частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано - Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до ІваноФранківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 Російської Федерації.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький