ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2175/23 Справа № 216/1159/22 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №216/1159/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак Артур Михайлович,

на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року,

встановив:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., звернувся до суду з позовом до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтований тим, що 29 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис за №116307 про стягнення з позивача на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості в сумі 16 419,62 гривень. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факт безспірності заборгованості відносно якої вчинявся виконавчий напис, а також недотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку на звернення, чим порушив ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Посилаючись на наведені обставини, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню вказаний виконавчий напис та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 116307 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості в сумі 16 419,62 гривень. Стягнуто з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору, у розмірі 992,40 гривень.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення у даній цивільній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 10 000 гривень задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції проігноровано, що на підтвердження наданих адвокатом Новак А.М. послуг разом з позовною заявою було надано копію Договору про надання правової допомоги № 01/02/22 від 01 лютого 2022 року, копію Акту прийому-передачі виконаних робіт № 01/02/22 від 01 лютого 2022 року з детальним їх описом, ордер про надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Зазначає, що для надання якісної правової допомоги клієнту адвокатом Новаком А.М. було фактично витрачено 10 годин робочого часу, З урахуванням ставки гонорару 1 000 гривень за годину, розмір гонорару становить 10 000 гривень. Вважає вказану суму обґрунтованою, співмірною з об`ємом виконаних робіт, складністю справи, ціною позову та підтвердженою матеріалами справи.

Посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що має штучний характер. Суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вважає заявлену адвокатом суму гонорару в 10 000 гривень не співмірною з об`ємом виконаних робіт, складністю справи та ціною позову. Наголошує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, належним чином дослідивши обставини справи та вірно констатував, що «жодних доказів на підтвердження даних обставин до суду надано не було, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю».

В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Адвокатом Новаком А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надано заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, вимоги, зазначені в апеляційній скарзі, просить задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, який підписаний директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» В. Довгаль, зазначено про проведення розгляду справи без участі представника. (а.с. 127 зворот)

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вказаним вимогам закону.

Залишаючи без задоволення вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в сумі 10 000 гривень, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, відсутності доказів на підтвердження витрат.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Оскільки рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року оскаржується позивачем в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, тому перевіряється апеляційним судом лише в оскаржуваній частині.

Згідно змісту позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., вбачається, що позивач ставив питання про стягнення з відповідача судових витрат. (а.с. 3)

Під час розгляду справи у суді першої інстанції повноваження адвоката Новака А.М. підтверджено копією Договору про надання правової допомоги № 01/02/22 від 01 лютого 2022, укладеного між адвокатом Новаком А.М. та позивачем ОСОБА_1 (а.с. 28), а також ордером на надання правничої (правової) допомоги від 14 лютого 2022 року серії АЕ № 1126487. (а. с. 30)

Відповідно до пунктів 4.1. вказаного Договору про надання правової допомоги за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, клієнт сплачує адвокату гонорар, остаточний розмір якого встановлюється згідно акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до Акта № 01 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 01/02/22 від 01 лютого 2022 року, підписаного адвокатом Новаком А.М. та Маїк В.С., адвокат надав клієнту послуги з правової допомоги на загальну суму 10 000 гривень.

Перелік та об`єм наданих послуг узгоджений сторонами в Акті прийому-передачі наданих послуг, а саме:

1) аналіз наданих документів та визначення правової позиції по справі (витрачений час - 2 год., вартість - 2 000 гривень);

2) підготовка на направлення адвокатських запитів до приватного виконавця Клименка Р.В., до приватного нотаріуса Горай О.С. та ТОВ «АВЕНТУС Україна» (витрачений час - 3 год., вартість - 3 000 гривень);

3) підготовка на направлення до суду позовної заяви, заяви про забезпечення позову, заяви про відстрочення сплати судового збору (2 шт) (витрачений час - 5 год., вартість - 5000 гривень).

Відповідно п. 6,7 Акту № 01 прийому-передачі наданих послуг сторони погодили, що оплата послуг здійснюється до 31 грудня 2022 року шляхом перерахування коштів на рахунок адвоката або оплата готівкою, на підтвердження чого, за вимогою клієнта, надається Довідка-розрахунок про розмір коштів сплачених адвокату. Цим Актом сторони підтверджують, що відповідно до основного Договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2022 року роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає. (а.с. 29)

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині 4 ст. 62 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, вказана судова практика є незмінною.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги № 01/02/22 від 01 лютого 2022 року, укладений між адвокатом Новаком А.М. та Маїк В.С., копія Ордеру адвоката на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 112487 від 14 лютого 2022 року, копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія Акту № 01 прийому передачі наданих послуг, який підписаний адвокатом Новаком А.М. та клієнтом Маїк В.С. і яким погоджено гонорар адвоката в сумі 10 000 гривень.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

При цьому колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на ту обставину, що умовами Договору про надання правової допомоги № 01/02/22 від 01 лютого 2022 року, з урахуванням Акту № 01 прийому-передачі наданих послуг, визначено здійснення оплати послуг адвоката до 31 грудня 2022 року.

Отже, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., надав докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт, їх вартість та прядку розрахунку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Разом із цим, у відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», посилаючись на те, що суми, зазначені в Акті № 01 прийому-передачі наданих послуг від 01 лютого 2022 року, є завищеними, необґрунтованими та безпідставними, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не порушує. Натомість посилається на недоведеність витрат на правничу допомогу, оскільки вони документально не підтверджені та погоджується з висновком суду про відсутність доказів на підтвердження даних обставин.

У пунктах 150-151 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу має бути належним чином мотивовано.

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку з межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічного висновку дійшов суд в постановах ВС від 02 вересня 2020 року у справі №329/766/18 (провадження №61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі №640/4126/19 (провадження №61-14735св20), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються апеляційним судом під час розгляду даної справи.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., підлягає задоволенню, рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового в цій частині рішення про стягнення з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, встановивши, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення неправильно застосував норми матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування судового рішення в оскаржуваній частині та ухвалення нового.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак Артур Михайлович, задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 01 березня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста