ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1433/23 Справа № 235/2658/21 Суддя у 1-й інстанції - Клікунова А.С. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Покровської міської ради Донецької області

третя особа- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року, ухваленого суддею Клікуновою А.С., в м.Покровськ Донецької області, повний текст судового рішення складено 23 грудня 2021 року,

УСТАНОВИВ

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Покровської міської ради Донецької області, третя особа ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Просив визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй: 1/2 частина - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2007 року; 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого КП «Управління міського господарства».

На теперішній час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви до нотаріальної контори.

Причиною пропуску строку є наступні обставини: документи на квартиру забрала забрала колишня дружина, і позивач довго не міг їх забрати, у зв`язку з чим звернувся до відділу поліції; через запровадження карантину були закриті такі установи як нотаріальна контора та БТІ; не працював міський транспорт. У зв`язку з зазначеним позивач звернувся за судовим захистом оспорюваних прав.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до Покровської міськоїради Донецькоїобласті третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволена.

Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, відкритої після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Покровську Донецької області строком 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Третя особа ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про його скасування з ухваленням нового судового рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача на його користь витрати зі сплати судового збру за подачу апеляційної скарги.

При цьому, скаржник зазначає, що матеріали справи не містять відмови нотаріуса у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину, вважає, що без попереднього звернення до нотаріальної контори, суд не може вирішувати питання про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує, що за умов відсутності постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутні підстави вважати порушеними спадкові права ОСОБА_1 , а отже позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є передчасними та необгрунтованими.

ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про процесуальний статус сторін по справі, а саме відповідача, вказуючи на те, що він прийняв спадщину, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.08.2021, згідно з яким приватним нотаріусо Шеверою О.С. було зареєстровано спадкову справу за його заявою про прийняття спадщини за правом представлення після смерті баби ОСОБА_3 . Вказує, що спадщина ним фактично прийнята, однак свідоцтво про право на спадщину не отримано через наявність даного спору. Вказує, що саме він є належним відповідачем по справі, а не Покровська міська рада, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та підставою для скасування судового рішення.

Скаржник вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, а наведені ним доводи щодо поважності причин пропуску строку були скасовані ним, однак суд першої інстанції не звернув на це уваги, надавши більшу перевагу доказам позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга третьої особи ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (підтверджено копією свідоцтва про народження - а.с. 6).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (підтверджено копією свідоцтва про смерть - а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 , в силу ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина.

Спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 - позивач по справі.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2007 року, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3396959 від 21.04.2004 року, реєстраційний номер 5560347, ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10, 11).

Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» №364/01-02 від 23.03.2021 року, до 01.01.2013 року квартира належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого КП «Управління міського господарства» 06.04.2004 року, в КП «БТІ» зареєстровано 19.04.2004 року, в кн. 5 реєстр 5, та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області 06.07.2007 року, реєстр 2-897, в КП «БТІ» зареєстровано 08.08.2007року в кн. 10 реєстр 5 (а.с. 12).

Відповідно до технічного паспорту від 03.03.2004 року на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_3 , загальна площа 43,3 кв.м. (а.с. 13-14).

Відповідно до технічного паспорту від 03.03.2004 року на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_3 , загальна площа 43,3 кв.м. (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки №86 від 06.09.2021 року та Акту про фактичне проживання особи № 85 від 06.09.2021 року, виданих ПП «Керуюча компанія стандарт» ОСОБА_1 , в тому що він дійсно фактично мешкав разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та вели сумісне господарство з серпня 2019 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52, 54).

Відповідно до листа та інформаційних довідок зі спадкового реєстру (наданих на запит суду) державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиленко С.М. №255/01-16 від 26.04.2021 року, спадкова справа на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, заповіти від імені ОСОБА_3 , не посвідчувались (а.с. 23-25).

Згідно копії рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.06.2021 року, ОСОБА_2 визначено додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 68-69).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на підставі досліджених доказів наданих сторонами, виходив з того, що позивач об`єктивно не міг своєчасно звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері. Ці обставини дійсно заслуговують на увагу, та причини пропуску строку подачі позивачем заяви про прийняття спадщини, судом розцінюються як поважні. Також судом враховано, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана. Доводи позивача щодо поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини відповідачем не спростовані.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами третьої особи ОСОБА_2 , викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст.1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами.

За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Така позиція узгоджується із ч.5 ст.1273 ЦК, відповідно до якої відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Проте не завжди суди першої інстанції враховують роз`яснення, які містяться у абз. 6 п.24 ППВСУ від 30 травня 2008 року N7, згідно з якими поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог ч.2 ст.59 ЦПК, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв`язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Так матеріалами справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини закінчувався 04 січня 2021 року.

Судом встановлено, що позивачем заходи для прийняття спадщини не вживались, у зв`язку з тим, що документи на квартиру забрала його колишня дружина, і позивач довго не міг їх отримати, у зв`язку з чим звертався до відділу поліції з приводу втрати документів на спірну квартиру (підтверджено копією довідки від 10.09.2021 року Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області - а.с. 53, та талоном-повідомлення єдиного обліку №4145 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення а.с. 67); та у зв`язку з тим, що через запровадження карантину були закриті такі установи як нотаріальна контора та БТІ; не працював міський транспорт.

В суд з позовом про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивач звернувся 14 квітня 2021 року(направив позов засобами поштового зв`язку), тобто строк прийняття спадщини пропущено позивачем всього на 3 місяці та 10 днів.

Окрім того, судом встановлено наявність ще одного спадкоємця, третьої особи ОСОБА_2 , який є внуком спадкодавця ОСОБА_3 , який також пропустив строк подачі заяви на прийняття спадщини до нотаріуса та визнавав судовим рішенням додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби, що підтверджено рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2021 року (а.с.62-69).

З наведеного вище судового рішення видно, що ОСОБА_2 також пропустив встановлений законом строк на прийняття спадщини, оскільки до нотаріуса звернувся 04.03.2021 та постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини та розбіжностей в написанні прізвищ матері та позивача.

Також цим судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 , який був третьою особою при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 , в судовому засіданні не заперечував проти надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини.

Також матеріалами справи підтверджено, що спадкова справа приватним нотаріусом Шевера О.С. була зареєстрована за заявою ОСОБА_2 04.08.2021, тобто вже після ухвалення рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2021 року (а.с.49- зворот).

Отже, на час звернення позивача ОСОБА_1 з позовом про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, спадщина ОСОБА_3 ніким не була прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, тому доводи ОСОБА_2 про те, що він є належним відповідачем по справі, а не Покровська міська рада, колегія суддів вважає невірними.

Окрім того, ОСОБА_2 у заяві від 26 травня 2021 року просив залучити його до участі у даній справі в якості третьої особи (а.с.27) та ухвалою місцевого суду від 08 червня 2021 року заява була задоволена і ОСОБА_2 залучено до справи в якості третьої особи (а.с.32).

Колегія суддів вивчивши наявні у справі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, які наведені у судовому рішенні погоджується з висновками суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 об`єктивно не міг своєчасно звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: