ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1557/23 Справа № 204/4007/21 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання нечіткими і недійсними окремих положень договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року позивач ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 із вимогою про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 12 квітня 2021 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , був укладений договір, про надання послуг покупцеві нерухомості № 1/12/04/2021, який набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Так, за вказаним договором позивач зобов`язався за завданням відповідачки надати комплекс послуг, спрямованих на придбання об`єкта нерухомого майна, зокрема однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Вартість послуг виконавця становить 3 % від суми вартості об`єкта нерухомого майна, що складає 27980 гривень. Позивач стверджує, що ним на виконання вказаного договору надано відповідачці вказані послуги, підтвердженням чого є копія договору про наміри, що укладений між відповідачкою та ОСОБА_4 , відповідно до якого відповідачка зобов`язалася не пізніше 20 травня 2021 року 16 години укласти нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу вищевказаного об`єкту нерухомості. При цьому, зазначає, що саме ця квартира зазначена як потенційний об`єкт щодо якого підготовлено та організовано огляд виконавцем. Разом з цим, стверджує, що пiд час телефонної розмови з відповідачкою, остання повідомила йому, що відмовляться виконувати умови договору, нічого сплачувати не збирається, після чого поклала слухавку і більше на зв`язок не виходила.

Також позивач зазначила, що вимогами п. 5.4 договору встановлено, що у разі прострочення замовником оплати наданих послуг та/або в разі одностороннього розірвання даного договору з ініціативи замовника, останній зобов`язаний оплатити на штраф у розмірі 100% вартості послуг, встановленої п. 2 даного договору, окремо за кожне порушення. Відповідно до вимог п. 3 Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг покупцеві нерухомості від 12 квітня 2021 року замовниця підтвердила, що за договором виконавцем були дані послуги, встановлені п. 1.1.-1.3. цього акту, в повному обсязі і належним чином, претензії по якості або обсягу наданих послуг відсутні. Однак, станом на дату звернення до суду відповідачка не розрахувалася з позивачем за надані послуги, через що позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Оскільки загальна вартість квартири становить 34000 тисячі доларів США, що по курсу НБУ станом на 12 квітня 2021 року складала 951320 гривень, то винагорода виконавця за надані послуги у розмірі 3 % суми становить 27980 гривень, штраф - 27980 грн., а загальна заборгованість по договору складає - 55960 грн., які позивач прохає суд стягнути з відповідачки разом із судовими витратами по справі.

У серпні 2021 року представницею відповідачки ОСОБА_1 - адвокаткою Довгополою О.О., до суду подано зустрічний позов до ФОП ОСОБА_3 про визнання нечіткими і недійсними окремих положень договору.

Зустрічний позов мотивовано тим, що 12 квітня 2021 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , був укладений договір, про надання послуг покупцеві нерухомості № 1/12/04/2021, за яким позивач зобов`язався за завданням відповідачки надати комплекс послуг, спрямованих на придбання об`єкта нерухомого майна, зокрема однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що доказом виконаних послуг позивач за первісним позовом надав договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений між відповідачкою за первісним позовом і ОСОБА_4 12 квітня 2021 року, за яким ОСОБА_1 до 16 години 20 травня 2021 року повинна укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу в офісі 13 по АДРЕСА_2 у приватного нотаріуса Кокосадзе Л.В. Тобто, визначена дата і місце укладання нотаріального договору відчуження узгоджується із датою остаточного розрахунку за наданими послугами і співпадає з реквізитами адреси ОСОБА_3 , що вказані нею у договорі № 1/12/04/2021 від 12 квітня 2021 року. Наведене доводить, що укладення нотаріальної угоди про відчуження, тобто перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 на підставі будь-якого договору на будь-яких умовах є передумовою для розрахунку за надані послуги з боку ОСОБА_1 , однак такий факт не наступив, остання власницею наведеної квартири не стала.

Натомість, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 серпня 2021 року власником вищевказаної квартири є ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 20 липня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кухтіною В.В.

Вважає, що оскільки доказів того, що ОСОБА_5 є родичкою ОСОБА_1 позивачем за первісним позовом не надано, то стягнення на користь позивача за первісним позовом з відповідачки винагороди за договором у розмірі 27980 грн. є необґрунтованим. Також, зазначає про те, що умови п. 5.4 спірного договору щодо стягнення з відповідачки за первісним позовом на користь позивачки за первісним позовом штрафу у розмірі 27980 грн. у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими, оскільки умови зазначеного пункту договору порушують принцип добросовісності, що призвело до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін на шкоду споживача. Тому прохає суд визнати п. 5.4 вказаного договору недійсним з моменту його підписання. Разом з цим, просить суд п. п. 2.3, 2.3.1 та 5.2 цього договору про надання послуг визнати нечіткими, двозначними та викласти їх в запропонованій редакції.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року позов ФОП ОСОБА_3 задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_3 суму винагороди за послуги виконавця у розмірі 27980 грн.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано недійсним п. 5.4 договору надання послуг покупцеві нерухомості № 01/12/04/2021 від 12 квітня 2020 року; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 в частині стягнення винагороди за послуги виконавця та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним п. 5.4 договору надання послуг покупцеві нерухомості є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог ФОП ОСОБА_3 та ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 19 квітня 2012 року із зазначенням основного виду економічної діяльності «68.31 Агентства нерухомості» (а. с. 5). ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії А № 035887 від 28 квітня 2012 року (а. с. 6).

12 квітня 2020 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг покупцеві нерухомості № 1/12/04/2021 (а. с. 7 та на звороті), за яким ФОП ОСОБА_3 , як виконавець, зобов`язалася за завданням ОСОБА_1 , як замовника, надати комплекс послуг, спрямованих на придбання об`єкта нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, що розташована у АДРЕСА_3 .

Відповідно до вимог п. 2.1 вказаного договору, вартість послуг виконавця становить 3 % від суми вартості об`єкта зазначеного в п. 2 акту прийому-передачі наданих послуг який є невід`ємною частиною цього договору та був підписаний раніше між замовником та виконавцем.

Пунктом 2.2 вказаного договору визначено, що розрахунок вартості послуг виконавця приведений в п. 2 акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною цього договору та був підписаний раніше між замовником та виконавцем.

Згідно з вимогами п. 2.3 договору, оплату послуг виконавця здійснюється замовником в момент передачі останнім продавцеві об`єкта завдатку або авансу та/або в момент укладання попереднього договору про придбання об`єкта, в розмірі 0% вартості послуг виконавця, зазначеної у п. 2 акту прийому передачі наданих послуг. Решта 100 % вартості послуг оплачується замовником виконавцю не пізніше 20 травня 2021 року.

Відповідно до вимог п. 2.3.1 вказаного договору, у разі, якщо замовником не передавався завдаток або аванс і/або не укладено попередній договір про придбання об`єкта, оплата послуг здійснюється одноразово у розмірі 100 % вартості послуг виконавця зазначеної в п. 2 акту прийому-передачі наданих послуг та не пізніше дати 20 травня 2021 року.

Крім того, умовами п. 5.3 вказаного договору обумовлено те, що послуги вважаються належним чином наданими виконавцем замовнику з дати передачі замовником завдатку або авансу, або з дати укладання попереднього договору про відчуження об`єкта, або з дати підписання акти прийому-передачі наданих послуг, або з дати придбання замовником (або його близькими родичами та/або юридичною особою, до складу засновників якого входить сам з0амовник або його родичі, також будь-якими іншими пов`язаними з замовником особами) на підставі будь-якого договору на будь-яких умовах об`єкта, по якому був організований і проведений огляд.

При цьому, п. 5.4 цього договору встановлено, що у разі прострочення замовником оплати наданих послуг та/або в разі одностороннього розірвання даного договору з ініціативи замовника, замовник зобов`язаний оплатити виконавцю штраф у розмірі 100 % вартості послуг, встановленої п. 2 даного договору, окремо за кожне порушення.

12 квітня 2021 року сторони підписали акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання послуг покупцеві нерухомості № 1/12/04/2021 від 12 квітня 2021 року (а. с. 8), за яким замовник підтверджує, що за договором виконавцем були надані послуги, встановлені п. 1.1-1.3 цього акту, у повному обсязі і належним чином, претензій по якості або обсягу наданих послуг відсутні.

12 квітня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна (а. с. 9-10), за яким сторони домовилися та зобов`язалися в майбутньому, але не пізніше 16 години 20 травня 2021 року, укласти (нотаріально посвідчити) договір купівлі-продажу однокімнатної квартири, що розташована у АДРЕСА_3 , за ціною 951320 грн., що за курсом банку 27,98 на день укладання цього договору еквівалентна 34000 доларів США.

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 на адресу ФОП ОСОБА_3 направлено заяву-претензію про розірвання договору (а. с. 45). З вказаної заяви вбачається, що підставою для розірвання договору про надання послуг покупцеві нерухомості № 1/12/04/2021 є те, що обумовлена договором квартира відчужена іншій особі ніж ОСОБА_1 , а відтак остання вважає, що мета договору - придбання вказаної нерухомості не досягнута, тому відсутні підстави для стягнення послуг виходячи з вартості цієї квартири у розмірі 27980 гривень, а також штрафів.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 000046 (а. с. 51) ОСОБА_1 перебувала в «Дніпропетровському обласному клінічному центрі кардіології і кардіохірургії ДОР» на стаціонарному лікуванні з 05 січня 2020 року по 08 січня 2020 року.

Згідно з виписками з медичної картки стаціонарного хворого № 9661 (а. с. 56 та на звороті) та № 9921 (а. с. 57 та на звороті) КНП «Дніпровська КЛШМД» ДМР, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у першому кардіологічному відділенні для хворих на інфаркт міокарду КНП КЛШМД у період часу з 20 липня 2021 року по 26 липня 2021 року та з 26 липня 2021 року по 03 серпня 2021 року.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталася за консультацією до кардіолога 05 квітня 2021 року та 07 травня 2021 року (а. с. 52-54).

09 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна (а. с. 85-86 та на звороті), а саме домоволодіння по АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а. с. 87).

06 травня 2021 року ОСОБА_6 складено нотаріально посвідчену заяву (а. с. 93) із пропозицією до ОСОБА_1 , відповідно до досягнутих раніше домовленостей, з`явитися до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_4 .

Задовольняючи частково первісні та зустрічні позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 в частині стягнення винагороди за послуги виконавця та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним п. 5.4 договору надання послуг покупцеві нерухомості є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Так, за своєю правовою природою договір є правочином.

Разом з цим, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що договір є основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Нормами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Нормою ч. 1 ст. 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

При цьому, ч. 2 ст. 902 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Разом з цим, ч. 2 ст. 903 ЦК України визначено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір про наміри не створює правових наслідків для сторін договору, у зв`язку з чим у неї відсутній обов`язок придбавати квартиру, а тому при наданні послуг ФОП ОСОБА_3 вчинила дії, надала послуги таким чином, що вони суперечать умовам договору та нормам чинного законодавства, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки в оскаржуваному договорі встановлений перелік, спрямованих на придбання об`єкта нерухомого майна та вказаний перелік був виконаний в повному обсязі зі сторони ФОП ОСОБА_3 ..

Доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, які були викладені у зустрічній позовній заяві та відзиві на позовну заяву, суд першої інстанції надав їм належну оцінку та навів мотиви відхилення цих доводів.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко