Справа № 357/9369/22
Провадження № 2/357/226/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

09 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Хоменко О. Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про пені по виплаті аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та заборгованості по аліментах, мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2001 по 28.12.2005, від шлюбу народився син ОСОБА_3 17.11.2003 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01 липня 2004 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 часини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем вказаного рішення утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01 листопада 2021 року становить 117330,00 грн. Відповідно до розрахунку пені, наданого позивачем, за період з 01.07.2004 по 03.10.2022 загальна сума пені за несплату аліментів становить 395402,00 грн.

Враховуючи положення ст.196 Сімейного кодексу України (далі СК України) ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по аліментах у розмірі 117 330,00 грн. та пеню за несвоєчасу сплату аліментівв у розмірі 117 330,00 грн.

Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено розгляд справи 05 грудня 2022 року о 10:30 год. У частині відкриття провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по алмінатах відмовлено.

05 грудня 2022 року справа була знята з розгляду, у зв`язку перебуванням судді на навчанні, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 09 січня 2023 року 12:00 год.

09 січня 2023 року до суду від представника позивача адвоката Коваленко Ю.О. надійшла заява з проханням розглядати справу без участі позивача та її представника. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, призначені на 05 грудня 2022 року та 09 січня 2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з увхалою про відкриття провадежння у спарві повернулося на адресу сущу 22 грудня 2022 року за закінченням терміну збергіання.

Згідно довідки відідлу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС по м. Києву та Київській області від 24 жовтня 2022 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2004 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 04.06.2004 року до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення 05 липня 2004 року було видано виконавчий лист (а.с. 17).

Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам №105189 від 08 листопада 2021 року, виданим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), по вказаному виконавчому листу рахується заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01 листопада 2021 року становить 117 330,00 грн. (а.с.4-7).

Встановлені судом обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Перевіривши наданий позивачем детальний розрахунок пені судом встановлено, що починаючи з 01.07.2004 по 03.10.2022 року (включно) загальна сума пені за несплату аліментів становить 395402,00 грн.

Отже, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та вчасно подати докази до суду першої інстанції.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина сьома статті 81 ЦПК України).

Крім того, згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

При цьому, матеріали справи не містить доказів на спростування доводів позивача, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за весь строк прострочення сплати аліментів, який починає свій перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Суд, при розрахунку пені приймає до уваги останній розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за вказаним виконавчим документом № 2-7791 від 08 листопада 2021 року, що наявний у матеріалах справи, який на момент розгляду справи є дійсним, та з якого вбачається, що розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2004 року по жовтень 2021 року становить 117 330,00 грн.

Отже, суд перевіривши розрахунок пені наведений позивачем та враховуючи положення ст. 196 СК України, приходить до висновку, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, яка за період з червня 2004 року по жовтень 2021 року становить 117 330,00 грн., тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору та вимоги ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141-142, 265, 267-268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по виплаті аліментів задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 117 330,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 . Місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко