СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/2104/23
ун. № 759/3256/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду міста Києва Ул`яновська О.В. перевіривши матеріали клопотання ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві, ДП "Сетам", ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2023 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

В своєму клопотанні позивач просить суд звільнити від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 ч. Закону України "Про судовий збір", проте суддя не вбачає підстав для задоволення заяви з наступних підстав.

Статтею 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є :а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами від 25.09.2015) роз`яснено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем на підтвердження тієї обставини, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством розмірі не надано жодних доказів, що унеможливлює з`ясування його фінансового становища.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору до ухвалення рішення задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованою, адже сплата судового збору за подачу позову передбачена чинним законодавством, наявні матеріали поданого позову не свідчать про скрутне матеріальне становище позивача, оскільки позивач надала індивідуальні відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України за звітний рік 2021.

Крім цього, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимоги щодо сплати судового збору не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержаннявимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві, ДП "Сетам", ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, та застосування наслідків недійсності правочину відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві, ДП "Сетам", ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, та застосування наслідків недійсності правочину залишити без руху.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул`яновська