Справа № 136/934/23
УХВАЛА

іменем України

13 липня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Турбівської селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Липовецького районного нотаріального округу Мельник М.В. про визнання заповіту недійсним та свідоцтва про право власності за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позов не відповідав вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України, оскільки в порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позові не зазначено поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) сторін (позивача та одного із відповідачів) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України; не вказано повне найменування відповідача (для юридичних осіб), відомі номери засобів зв`язку юридичної особи, які є загальнодоступними.

При цьому, позивачем не взято до уваги, що третя особа є також учасником цивільного процесу та вимоги п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України до неї також застосовуються, що не було дотримано при звернені до суду із даним позовом.

У порушення п.6, 7, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позові не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Всупереч п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено інформації про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, судом встановлено, що позов не було оплачено судовим збором, утім в порушення ч.4 ст.175 ЦПК України, у позові не зазначено підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, в іншому випадку згідно зі ст.177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з цим, суд звертав увагу позивача на вимоги до клопотання про витребування доказів та про виклик свідків, які не було дотримано позивачем при зверненні до суду із даним позовом.

Крім цього, суд звертав увагу, що додані до позову письмові докази подані у фотокопіях та належним чином у відповідності до вимог ст.95 ЦПК України не засвідчені, оскільки не містили дати.

За наслідками розгляду вказаного позову та долучених до нього документів та клопотань судом було постановлено ухвалу 07.06.2023 про залишення позову без руху, яка 14.06.2023 була отримана представником позивача, а 23.06.2023 позивачем в підтвердження чого до матеріалів справи додано відповідні докази.

16.06.2023 до суду надано квитанцію про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. тим самим лише частково усунуто недоліки, на які вказав суд в ухвалі від 07.06.2023, тоді як інші недоліки позовної заяви та доданих до неї документів не усунуто.

Суд приймає до уваги, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати лише питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19(провадження № 61-2192св20).

Судові процедури повинні бути справедливими.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що представником позивача не було усунуто усіх недоліків, зокрема приписів п.2, 6, 7, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, а нормами діючого законодавства не передбачено відкриття провадження у справі за позовом, який має недоліки та таке їх усунення на наступних стадіях є неможливим, суд, керуючись ст.185 ч.3 ЦПК України, дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

При цьому, суд враховує, що повернення позову в даному випадку не буде перешкодою для повторного звернення до суду із таким позовом коли перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.185, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Турбівської селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Липовецького районного нотаріального округу Мельник М.В. про визнання заповіту недійсним та свідоцтва про право власності за заповітом, - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала про повернення заяви позивачеві у справі може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН