Справа №464/5173/17
пр.№ 6/464/48/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року Сихівський районний суд м.Львова у складі:

головуючої- судді БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі БРИНОШ А.Я.

з участю представника приватного виконавця МАЛЮГИ І.І.

заінтересованої особи ОСОБА_1

та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові подання приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України ПИЦЯ Андрія Андрійовича з участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТБАНК» в особі уповноваженого представника КОРОЛЬ Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Шостої Львівської державної нотаріальної контори про звернення стягнення на майно боржника,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець Виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Пиць А.А. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_6 , яке вона отримала в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , однак не зареєструвала в установленому законом порядку, а саме, на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог подання покликається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавчий лист №464/5173/17, виданий Сихівським районним судом м.Львова від 10 грудня 2019 року на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року за позовом АТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед АТ «ПроКредит Банк», укладених в її основі договору про надання траншу №302.41717/Л-0760/12.02 від 03 березня 2011 року та договору про надання траншу №302.41767/Л-0760/12.02 від 04 березня 2011 року у загальному розмірі 1755070 грн. 19 коп., з яких 544154 грн. 04 коп. заборгованості по тілу, 37462 грн. 06 коп. заборгованості по відсотках, 1173454 грн. 09 коп. заборгованості по тілу кредиту та 26034 грн. 18 коп. сплаченого судового збору, а саме, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №Л-0760/12.02-ІД, посвідченого 04 березня 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магеровською О.В. за реєстровим №631 квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 шляхом її реалізації на прилюдних торгах з початковою ціною продажу згаданого предмету іпотеки для подальшої його реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

04 січня 2022 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (№ НОМЕР_1 , 68040708, НОМЕР_2 ). Відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на предмет іпотеки належить на праві спільної часткової власності по 1/5 частки квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та 2/5 частки ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 . За життя померлий ОСОБА_7 заповіту не складав, тому спадкування після його смерті відбувається по закону, спадкоємці першої черги, а саме, ОСОБА_8 батько, дружина - ОСОБА_10 , яка діяла від імені дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем першої черги залишилась матір покійного ОСОБА_6 , яка заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, однак і з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. На момент звернення до суду з поданням, спадщина після смерті ОСОБА_7 не визнана в законному порядку відумерлою. Вважає, що ОСОБА_6 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , в тому числі, на належну йому 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки. Даний факт встановлено постановою Львівського апеляційного суду у справі №464/5173/17 від 28 жовтня 2019 року, ОСОБА_6 вважається такою, що прийняла спадщину, однак з метою уникнення виконання рішення суду та відповідно звернення стягнення на вказану частку не вчиняє умисно дії для отримання свідоцтва про право на спадщину, що в подальшому слугує підставою для реєстрації в установленому законом порядку права власності на вказану частку. Просить подання задоволити.

Представник Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» Король Г.О. надала суду письмові пояснення, що містяться в матеріалах подання, в яких просить подання приватного виконавця Пиця А.А. задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 , оскільки інші відмовились від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви (Т4 а.с.73-75).

Заінтересована особі ОСОБА_6 подала до суду заперечення на подання, в яких просить у задоволенні такого відмовити. Заперечення мотивувала тим, що у судах по даній справі не досліджувалось питання частки померлого ОСОБА_7 , а саме 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , тому твердження приватного виконавця, що єдиним спадкоємцем є вона не відповідають дійсності. Крім того, суд вирішив звернути стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що становить 4/5 частки спірної квартири. Згадує рішення судів вищих інстанцій у даній справі, в яких зазначено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є також його малолітні діти ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . У даній справі виконується рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто самим рішенням обмежено перелік майна, на яке може бути звернене стягнення та коло осіб, які з точки зору Закону України «Про виконавче провадження» можна вважати боржниками, а відтак не є вірним застосування ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» для виконання даного судового рішення. Фактично в такий спосіб виконавець підмінює стягувача та виходить за межі судового рішення у справі №464/5173/17. Зазначає, що виконавцем не надано доказів того, що на спірне майно накладено арешт, не подано жодного доказу, що виконання постанови Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року ускладнене саме тим, що право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 не зареєстровано за спадкоємцями померлого ОСОБА_7 , що не узгоджується із судовою практикою Верховного суду у даній категорії справ. Просить у задоволенні подання відмовити (Т4 а.с.78-81).

Судом направлено запит до Шостої Львівської державної нотаріальної контори про витребування копії спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день розгляду подання, копію спадкової справи до суду не надіслано.

Заінтересовані особи представник АТ «ПроКредит Банк» в особі уповноваженого представника Король Г.О., подала заяву про розгляд подання у її відсутності, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представник Шостої Львівської державної нотаріальної контори до суду не з`явились, їхня неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши представника приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Пиця А.А. - Малюгу І.І., Сідельник М.Ю. та її представника ОСОБА_13 , вивчивши матеріали заяви, оглянувши цивільну справу № 464/5173/17, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної норми передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами 1, 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно із частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до вимог ч.10 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.10 ст.440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21 вересня 2013 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №15587 (Т1 а.с.10, Т4 а.с.28).

Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №28745060, сформованого 21 січня 2011 року на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 3305297, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є власниками по 1/5 частки спірної квартири, ОСОБА_8 2/5 частки (Т1 а.с.48-50, Т4 а.с.50-54).

Як вбачається з копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №1912483 від 05 листопада 2003 року на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 3305297, спірна квартира належить на праві власності по 1/5 частці ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та 2/5 частки ОСОБА_8 (Т1 а.с.51-52).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_4 , виданого 23 травня 2002 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 (Т1 а.с.53, Т4 а.с.55).

Як вбачається з договору про визначення часток у квартирі, посвідченого 05 листопада 2003 року приватним нотаріусом Журомською М.В. між ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та неповнолітньою ОСОБА_14 визначено частки у спірній квартирі по 1/5 кожному (Т1 а.с.56-57, Т4 а.с.58-59), що спростовує твердження ОСОБА_6 у її запереченнях, що рішенням Львівського апеляційного суду у справі №464/5173/17 від 28 жовтня 2019 року не зазначено частки, яка б належала померлому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , оскільки Сідельники самостійно уклали між собою договір та визначили рівні частки на спірне майно.

ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_14 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , про що укладено договір купівлі продажу частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Журомською М.В. 05 листопада 2003 року (Т.а.с.58-59, Т4 а.с.60-61).

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року за позовом АТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед АТ «ПроКредит Банк», укладених в її основі договору про надання траншу №302.41717/Л-0760/12.02 від 03 березня 2011 року та договору про надання траншу №302.41767/Л-0760/12.02 від 04 березня 2011 року у загальному розмірі 1755070 грн. 19 коп., з яких 544154 грн. 04 коп. заборгованості по тілу, 37462 грн. 06 коп. заборгованості по відсотках, 1173454 грн. 09 коп. заборгованості по тілу кредиту та 26034 грн. 18 коп. сплаченого судового збору, а саме, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №Л-0760/12.02-ІД, посвідченого 04 березня 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магеровською О.В. за реєстровим №631 квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 шляхом її реалізації на прилюдних торгах з початковою ціною продажу згаданого предмету іпотеки для подальшої його реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (Т3 а.с.60-67).

З матеріалів заяви вбачається, що приватним виконавцем Пицем А.А. направлялись копії постанов про відкриття виконавчих проваджень ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (Т4 а.с.5-15).

Положеннями частин 3, 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №247007859, сформованої 04 березня 2021 року на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт, спірна квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_6 1/5 частка, ОСОБА_7 1/5 частка, ОСОБА_9 1/5 частка, ОСОБА_8 2/5 частки (Т4 а.с.16-19). Аналогічна інформація підтверджується інформацією №247349667, сформорваної 05 березня 2021 року (Т4 а.с.20-27).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На запит суду до Шостої львівської державної нотаріальної контори, копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду не подано, запит не виконано.

З матеріалів подання вбачається, що померлий ОСОБА_7 за життя заповіту не складав, тому, спадкування після смерті померлого відбувається за законом.

Відповідно до листа Шостої Львівської державної нотаріальної контори №464/02-14 від 10 березня 2017 року, що міститься в матеріалах справи, після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа №307/2013 рік за претензією про пред`явлення вимог до спадкоємців ПАТ «Фольксбанк» №10-3/24277 від 01 жовтня 2013 року. 23 лютого 2015 року зареєстровано заяву ОСОБА_8 про відмову від прийняття спадщини від 17 грудня 2013 року за реєстровим №1731. Цього ж дня зареєстровано заяву від 12 лютого 2015 року ОСОБА_10 , яка діяла від імені малолітніх дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про відмову від прийняття спадщини на підставі розпорядження Сихівської районної адміністрації № 27 від 27 січня 2015 року за реєстровим №108 (Т1 а.с.47, Т4 а.с.29-32).

Покликання приватного виконавця Пиця А.А. про те, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_6 , оскільки спадкоємці першої черги, а саме, батько ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_10 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 подали заяви про відмови від прийняття спадщини, є хибними та спростовуються наступним.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Нормами ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги можуть бути дружина ОСОБА_10 (в судовому засіданні встановлено, що на момент смерті ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі), діти: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та батьки померлого: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

Ухвалою Верховного суду у праві №464/5173/17 від 18 березня 2020 року встановлено, що відповідно до заяви від 17 грудня 2013 року ОСОБА_8 (батько померлого) відмовився від прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_7 та на оформлення спадкових справ не претендує. Заявою ОСОБА_10 від 12 лютого 2015 року, яка діяла від імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , повідомила про відмову її синів від спадкових прав після смерті батька ОСОБА_7 . Також встановлено, що посилання ОСОБА_10 на заяву про відмову від спадщини, подану нею до нотаріальної контори 12 лютого 2015 ороку в інтересах дітей, не свідчить про відмову від спадщини, оскільки вона подала за межами строків для відмови від спадщини. Фактично така заява подана після прийняття спадщини спадкоємцями. Цивільне законодавство не передбачає можливості відмови від спадщини після її прийняття (Т3 а.с.190-199).

Приватним виконавцем Пицем А.А. не залучено до участі у розгляді подання дружини померлого ОСОБА_10 , яка б діяла у своїх інтересах та інтересах дітей померлого - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , хоч в розумінні ст.1261 ЦК України вони вважаються спадкоємцями першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Нормою ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлених статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина четверта цієї ж статті згадує, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу.

ОСОБА_6 зазначає, що виконавець повинен підтвердити належними доказами те, що наявність у боржника майна, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, перешкоджає виконанню судового рішення та є підставою звернення стягнення на це нерухоме майно.

Однак приватним виконавцем Пицем А.А. не надано жодних доказів, що відсутність реєстрації на частку померлого ОСОБА_7 перешкоджає виконанню рішення суду і є підставою звернення стягнення на це нерухоме майно, а саме, 1/5 частку спірної квартири. Однак з мотивів викладених у поданні, вбачається, що ОСОБА_6 ухиляється від виконання зобов`язань за виконавчим документом, рішення суду не виконує, грошові кошти в рахунок погашення боргу не сплачує.

Покликання у запереченні заінтересованої особи ОСОБА_6 про те, що приватним виконавцем не з`ясовано належності майна боржнику на праві власності та чи перебуває вказане майно під арештом не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи та поданні містяться інформації витяги про належність спірного майна Сідельникам та застосування на таке обтяження арешту на майно.

Однак відносно твердження приватного виконавця щодо єдиного спадкоємця ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 є хибними, оскільки не встановлено дійсного кола спадкоємців після смерті померлого та їх частки у спадку від 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 спадкового майна на яке б претендувала ОСОБА_6 .

Враховуючи вищенаведене, суд позбавлений можливості встановити коло спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_7 , на підставі досліджених судом обставин і як встановлено, ОСОБА_6 не є єдиним спадкоємцем на спадщину після смерті померлого ОСОБА_7 , а саме, на 1/5 частки спірної квартири, тому, подання приватного виконавця Пиця А.А. про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_6 , яке вона отримала в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , однак не зареєструвала в установленому законом порядку, а саме, на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.258-260,55,440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України ПИЦЯ Андрія Андрійовича з участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТБАНК» в особі уповноваженого представника КОРОЛЬ Ганни Олегівни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Шостої Львівської державної нотаріальної контори про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3 на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_15 , відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08 лютого 2023 року.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК