Ухвала

02 березня 2023 року

м. Київ

справа № 173/1598/16-ц

провадження № 61-2411 ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карчагін Сергій Володимирович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2023 рокуза заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 20 липня 2007 року у розмірі 396 788,99 грн.

28 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з неї кредитної заборгованості.

Заяву мотивувала тим, що нею виявлено факт ведення справи невідомою особою від її імені в суді першої та апеляційної інстанції, а тому є підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року.

До Верховного Суду 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції, у якій просила її скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційнаскарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, не надав жодної правової оцінки підставам для поновлення строку, зазначеним в заяві, та не навів правове обгрунтування відхилення таких підстав.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21) зазначено, що за змістом пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені. Виходячи з наведеного, незалежно від поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такий строк не підлягає поновленню, оскільки є присічним.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Недодержання вимоги щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Встановивши, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року, яку ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами, набрала законної сили 18 вересня 2019 року, а із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами заявник мала право звернутися в межах трирічного строку, проте з такою заявою звернулася лише 28 грудня 2022 року, тобто після спливу більше як три роки з дня набрання цим рішенням законної сили, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 вересня 2022 року справа № 298/1791/18, від 19 травня 2022 року справа № 127/26881/14, від 31 січня 2023 року справа № 2-3991/11.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 423, 424 ЦПК України, не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, а є незгодою заявника з його змістом та тлумачення норм процесуального права на свій розсуд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування положень статтей423, 424 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карчагін Сергій Володимирович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2023 рокуза заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара