Справа № 727/9209/18
Провадження № 6/727/19/23
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Мамчина П.І.

при секретарі Грицик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці заяву АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення листа до виконання, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.12.2016 по справі №727/9209/18 задоволено позов AT КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15387.78 грн. та судового збору у сумі 1762.00 грн. з ОСОБА_1

27.12.2018 видано виконавчий лист по даній судовій справі.

21.03.2019 державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження з виконання вище вказаного виконавчого провадження, ВП№58652656.

04.12.2019 повернено виконавчий документ стягувачу згідно відомостей із АСВП.

Однак станом на 15.02.2023 року дане рішення суду на примусовому виконанні в органах виконавчої служби не перебуває.

На письмовий запит про стан виконання даного рішення суду отримано відповідь від Другого відділу ДВС м. Чернівці про те, що виконавчий документ був повернутий.

Як свідчать відомості із Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавчого провадження про стягнення боргу із ОСОБА_1 на підставі вказаного рішення суду на виконанні в органах виконавчої служби немає.

На даний час добровільно рішення суду не виконано, кошти в результаті заходів з примусового виконання не надходили.

А тому просив суд видати дублікат виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці по судовій справі №727/9209/18 та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за позовом AT КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15387.78 грн. та судового збору у сумі 1762.00 грн. з ОСОБА_1 .

Представник заявника в судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справу був повідомлений.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.12.2016 по справі №727/9209/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15387.78 грн. та судового збору у сумі 1762.00 грн.

На виконання рішення суду, 27.12.2018 року було видано два виконавчі листи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Закону, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №474/783/17 (провадження №61-29св17), від 10.10.2018 року у справі №2-504/11 (провадження №61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі №2-824/2009.

Згідно з ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.11.2019 року у справі №5/229-04, від 23.05.2019 року у справі №5023/1702/12, від 21.01.2019 року у справі №916/215/15.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VІІІ). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Виконавчий лист №727/9209/18, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці 27.12.2018 року був звернутий до виконання. 21.03.2019 державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження з виконання вище вказаного виконавчого провадження, ВП№58652656, 04.12.2019 повернено виконавчий документ стягувану, а отже повторне пред`явлення стягувачем до примусового виконання необхідно було здійснити протягом трьох років з дня набрання постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану законної сили (до 04.12.2022 року).

Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Натомість АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання звернулось лише у лютому 2023 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на поважність причин пропуску такого строку, зокрема на те, що на письмовий запит про стан виконання даного рішення суду отримано відповідь від Другого відділу ДВС м. Чернівці про те, що виконавчий документ був повернутий, що у відомостях із Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавчого провадження про стягнення боргу із ОСОБА_1 на підставі вказаного рішення суду на виконанні в органах виконавчої служби немає, а також те, що на даний час добровільно рішення суду не виконано, кошти в результаті заходів з примусового виконання не надходили.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Суд вважає, що заявником не надано суду належних та переконливих доказів пропуску строку з поважних причин. Крім того, у працівників заявника не було жодних перешкод в отриманні інформації про стан виконання рішення суду. А тому в цій частині вимоги заяви не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 81, 263, 431, 433 ЦПК України, ст.ст.1, 11, 12, 21, 23 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

В задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення листа до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо в Чернівецький апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: