провадження № 22-з/824/385/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Жванко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника відповідачів - адвоката Сиротюка Романа Валерійовича про відшкодування витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач 1), ОСОБА_3 (відповідач 2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, в якому просив визнати відповідача 1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , усунути перешкоди в користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів 1, 2.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 , відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про усунення ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , через представника - адвоката Канторіза Антона Миколайовича, подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Канторізом Антоном Миколайовичем, - залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року залишено без змін.

07 березня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідачів - адвоката Сиротюка Романа Валерійовича про відшкодування витрат на правову допомогу. Вказана заява була надіслана засобами поштового зв`язку 02 березня 2023 року.

Заява про відшкодування витрат на правову допомогу обґрунтована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу від 06 січня 2023 року зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з витрати на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 761/43734/21 у розмірі 150 000,00 грн. Відповідач просив суд покласти судові витрати на Позивача/ Апелянта. У зв`язку із розглядом справи № 761/43734/21 витрати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи склали 150 000,00 грн. На підтвердження вказаного представником відповідачів надано завірені належним чином копії таких документів:

1) Витяг з Договору №421-07 /06/22 про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року;

2) Витяг з Договору №420-07/06 / 22 про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року;

3) Додаткова угода №1 до Договору №421-07/06/22 про надання правової допомоги від 06 січня 2023 року;

4) Додаткова угода №1 до Договору №420-07/06/22 про надання правової допомоги від 06 січня 2023 року;

5) Акт №1 приймання-передачі до Договору №421-07/06/22 про надання правової допомоги від 02 березня 2023 року;

6) Акт №1 приймання-передачі до Договору №420-07/06/22 про надання правової допомоги від 02 березня 2023 року.

Зазначає, що сторонами Відповідачами/ Клієнтами та Адвокатським об`єднанням Додатковою угодою №1 до Договору №421-07 / 06 / 22 про надання правової допомоги від 06 січня 2023 року та Додатковою угодою №1 до Договору №420-07/06/22 про надання правової допомоги від 06 січня 2023 року було погоджено фіксований розмір супроводження справи в суді апеляційної інстанції 150 000,00 грн., яка повинна бути сплачена Клієнтом протягом 60 днів після набрання законної сили рішенням суду.

Ураховуючи вищевикладене, адвокат Сиротюк Роман Валерійович просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи №761/43734/21 у розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів, без виклику сторін або інших учасників справи в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, вважає що така заява не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частина 1 статті 137 ЦПК України вказує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі №8261216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та ін.

Такий підхід прослідковується і в судових рішеннях Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, провадження № К/9901/13036/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/10548/19, провадження № К/9901/33762/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, провадження № К/9901/22452/20.

У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18).

Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату.

Відповідні висновки щодо того, що фактичними витратами на правову допомогу є, в тому числі, витрати, оплата яких буде здійснена в майбутньому ЄСПЛ виклав, зокрема, у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану» (заява № 37083/03, пункт 106).

Розглядаючи заяву адвоката Сиротюка Романа Валерійовича, подану в інтересах відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на правову допомогу, судом апеляційної інстанції встановлено, що докази, надані представником на підтвердження понесених відповідачами судових витрат на професійну правничу допомогу, не є належними доказами надання ним правової допомоги відповідачам в даній справі.

Так, як вбачається зі змісту витягу з Договору №421-07/06/22 про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року сторонами даного договору є ОСОБА_3 та Адвокатське об`єднання «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» в особі керуючого партнера Кеєра Олександра Юрійовича, що діє на підставі Статуту.

Додаткова угода №1 до Договору №421-07/06/22 про надання правової допомоги від 06 січня 2023 року укладена між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» в особі представника Лященко А.М., що діє на підставі Довіреності від 10.12.2019 року.

Зі змісту витягу з Договору №420-07/06/22 про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року вбачається, що сторонами даного договору є ОСОБА_2 та Адвокатське об`єднання «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» в особі керуючого партнера Кеєра Олександра Юрійовича, що діє на підставі Статуту.

Додаткова угода №1 до Договору №420-07/06/22 про надання правової допомоги від 06 січня 2023 року укладена між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» в особі представника Лященко А.М., що діє на підставі Довіреності від 10.12.2019 року.

Зі змісту Акту №1 приймання-передачі до Договору №421-07/06/22 про надання правової допомоги від 02 березня 2023 року та Акту №1 приймання-передачі до Договору №420-07/06/22 про надання правової допомоги від 02 березня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було надано послуги з професійної правничої допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнтів в суді першої та апеляційної інстанції по справі № 761/43734/21 Адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП».

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази участі адвоката Сиротюка Романа Валерійовича в Адвокатському об`єднанні «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП».

Зі змісту ордерів на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 (№ 1077820 від 06 січня 2023 року) та ОСОБА_3 (№1077821 від 06 січня 2023 року), доданих адвокатом Сиротюком Романом Валерійовичем до відзиву на апеляційну скаргу, вбачається, що такі ордери видані адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 затверджено нову редакцію «Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги» (далі - Положення про ордер).

Відповідно до п. 1 Положення про ордер, таке положення встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Згідно з п. 2. Положення про ордер, ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.

В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1) (п.3 Положення про ордер).

Згідно з п. 4 Положення про ордер, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи (п.10 Положення про ордер).

Згідно п.п.12.6, 12.11 п.12 Положення про ордер, ордер містить наступні реквізити: ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження) та підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»).

Отже, ордери на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 (№ 1077820 від 06 січня 2023 року) та ОСОБА_3 (№1077821 від 06 січня 2023 року), додані адвокатом Сиротюком Романом Валерійовичем не підтверджують надання ним відповідачам правничої (правової) допомоги, як адвокатом Адвокатського об`єднання «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП».

Окрім того, вказані ордери видані адвокатом Сиротюком Романом Валерійовичем на підставі Договорів про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 28 грудня 2022 року, а не Договорі№420-07/06/22 про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року та Договору №421-07/06/22 про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року.

Таким чином, адвокатом Сиротюком Романом Валерійовичем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів для стягнення витрат відповідачів на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення.

Ураховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення в частині вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.182,133,134,137,141,270 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідачів - адвоката Сиротюка Романа Валерійовича про прийняття додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова