Справа № 640/8321/18
03 лютого 2023 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
за участю секретаря судових засідань Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника відповідачів адвоката Полупанової О.О. про розподіл судових витрат на правову допомогу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Т.П. про визнання заповіту недійсним, -
Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином.
Від представника відповідачів адвоката Полупанової О.О. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд питання щодо розподілу судових витрат без її участі.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.01.2023 представнику позивача адвокату Тимошенку Д.В. надано можливість брати участь в розгляді справи в режимі відео конференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу «EASYCON», однак через технічні причини представник відповідача не зміг брати участь в судовому засіданні. Про те, що ризики технічної неможливості участі несе учасник справи, відповідно до ч.5 ст.212 ЦПК України представнику роз`яснено. В письмовому вигляді заперечень з приводу клопотання представника відповідачів позивачем та його представником до суду не подано.
З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Т.П. про визнання заповіту від імені ОСОБА_4 , посвідченого 03.04.2018 року недійсним, відшкодування судових витрат у розмірі 704,80 грн., понесених витрат на правову допомогу в розмірі 6500 грн. відмовлено.

14.12.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат, в яких представник посилається на докази, що надавалися до ухвалення судом рішення 12.10.2022, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13500 грн., та у зв`язку з призначенням експертизи на суму 14827,10 грн., в межах строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України. Копія даного клопотання направлялася на адресу позивача 06.10.2022, згідно відомостей квитанції АТ «Укрпошта».(а.с.5 т.с.3)

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Вирішуючи вимоги представника відповідачів щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з проведенням експертизи. (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України)

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано:

- копію квитанції №14_5 28.07.2021року, де платником вказано ОСОБА_3 , отримувач: КПН ХОР Обласна психіатрична лікарня №3» на суму 14827,10 грн., в призначенні платежу зазначено: за судово-психіатричну експертизу по справі №640/8321/18:

- копію договору про надання правової допомоги №1 від 18.09.2019 та додаткової угоди до нього від 18.09.2019, 18.05.2020;

- копію договору про надання правової допомоги №1 від 20.07.2020, додаткових угод до нього від 20.07.2020;

- копію договору про надання правової допомоги від 01.02.2021 та додаткової угоди до нього від 01.02.2021,

- копію рахунку фактури №1 від 24.09.2021;

- копію квитанції від 24.09.2021 та акту здачі-приймання наданих послуг №1 від 30.12.2021 між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Попопановою О.О.(а.с.6-19 т.с.3)

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Суд зазначає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонам, відповідно до ч.9 ст.139 ЦПК України.

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, розмір витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, яка була необхідна для вирішення спору, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт, що судом в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, таким чином рішення ухвалено на користь відповідачів, при цьому позивачем та його представником до суду не представлено доказів неспівмірності заявленої суми судових витрат предмету спору, тому заявлена представником сума підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідачів судових витрат на правничу допомогу та на проведення експертизи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат з позивача на користь відповідачки ОСОБА_3 за проведення судово-психіатричної експертизи - 14827,10 грн. та на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 13500,00 грн.

Керуючись 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Полупанової О.О. про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №640/8321/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Т.П. про визнання заповіту недійсним.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 13500 грн.(тринадцять тисяч п`ятсот гривень,00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати за проведення судово-психіатричної експертизи - 14827,10 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять сім гривень,10 коп.)

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - Я.В. Губська