18.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/3671/22
Єдиний унікальний номер 205/3671/22
Провадження № 2о/205/40/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку окремого провадження цивільну справу за за заявою Дніпровської міської ради, заінтересовані особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

ДМР 23 червня 2022 року звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року заяву про витребування доказів було задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року заяву про витребування доказів було задоволено і витребувано від приватного нотаріуса копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2022 року до участі у справі в якості заінтересованих осіб було залучено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Заявник у своїй заяві посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 грудня 1972 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 1-3503, Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Він був самотньою людиною, спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Оскільки із заявою про прийняття або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , минуло більше одного року, спадкоємці відсутні, тому відповідно до ст.ст. 334-338 ЦПК України заявник вважає за необхідне визнати спадщину у вигляді Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , відумерлою та передати у власність територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради зазначене нерухоме майно, у зв`язку з чим, змушений звернутися до суду із зазначеною заявою.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. У своїй заяві до суду просила провести розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у своїй заяви до суду справу просила розглядати за відсутності її представника відповідно до вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення заяви заперечувала, просила відмовити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду надано не було.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 18 грудня 1972 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 1-3503, ОСОБА_3 на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 (раніше Дніпропетровськ) (а.с. 5), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 285 за реєстровим № 10 (а. с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 28). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Посилаючись на відсутність звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , заявник просив визнати відумерлою спадщину у вигляді Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , та передати його у власність територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради.

Положеннями статті 338 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Із матеріалів спадкової справи № 120/2016, відкритої після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була надана приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гуніною І.О. на запит суду, вбачається, що 28 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 62, 64). Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 12 січня 2017 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_2 (а.с. 68).

Крім того, у своїй заяві до суду ОСОБА_1 зазначає про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про її народження, з якого вбачається, що вона є дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Неотримання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає органові місцевого самоврядування права на визнання спадщини відумерлою, адже, матеріальним законом момент прийняття спадщини пов`язується не з отриманням свідоцтва про право на спадщину, а з поданням до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, який ОСОБА_1 і ОСОБА_2 пропущено не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви Дніпровській міській раді слід відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат у зв`язку з положеннями ч. 7 ст. 294 ЦПК України та через те, що у задоволенні заяви заявнику відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1221, 1223, 1268, 1277 ЦК України, ст.ст. 223, 247, 258, 259, 263-265, 293, 294, 338 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Дніпровській міській раді Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75), заінтересовані особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора (місцезнаходження за адресою: 49018, м. Дніпро, вул. Метробудівська, буд. 1), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) і ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) у задоволенні вимог про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: