Провадження № 2/638/219/23
РІШЕННЯ

іменем України

02.02.2023 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючої судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Зайченка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

05.10.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визначення місця проживання дитини з матір`ю, зазначивши що перебувала із відповідачем ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. У 2009 році у сторін народилася спільна дитина, донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час звернення із позовною заявою відносини із відповідачем припинені, разом сторони не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Позовні вимоги мотивовані тим, що після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилась проживати з матір`ю, але згоди з питання місця проживання дитини сторони не досягли, що стало приводом для звернення до суду. Просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 за місцем проживання її матері, ОСОБА_3 . Судові витрати покласти на відповідача.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з аналогічною позовною заявою, в якій просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_2 , за її та його місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 . Зобов`язати ОСОБА_3 повернути малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її та його місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 . Понесені судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є рідним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини зазначена ОСОБА_3 . У шлюбі сторони не перебували. З моменту народження дитина постійно проживала з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 постійно займався розвитком дитини, її здоров`ям. З 2010 року по 2015 рік знаходився з донькою у відпустці по догляду за дитиною через стан здоров`я дитини. Мати дитини ОСОБА_3 ніколи ніде не працювала, доходу не мала. При цьому, матері дитини ніколи не чинилися перешкоди у спілкуванні та побаченнях із донькою.

11.12.2018 року від ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому вона заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, стверджуючи, що дитина завжди мешкала із матір`ю за адресою реєстрації матері: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою КЗ «ДНЗ №158» від 20.11.2018 року та листом КНП «Міська дитяча поліклініка № 14» від 29.11.2018 року.

14.12.2018 року через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , в якій він просив визначити місце проживання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_2 .

Відповідно до автоматизованого розподілу справи № 638/14616/18 для одноособового розгляду справи обрано головуючим суддею Штих Тетяну Василівну.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідно до автоматизованого розподілу справи № 638/15668/18 для одноособового розгляду справи обрано головуючим суддею Семіряд Ігоря Васильовича.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року матеріали цивільної справи № 638/15668/18, 2/638/1841/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини передані в провадження судді Штих Т.В. для вирішення питання про об`єднання зі справою № 638/14616/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року цивільну справу №638/15668/18, 2/638/1841/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини об`єднано в одне провадження зі справою № 638/14616/18, 2/638/2306/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

14.03.2019 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в яких Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , із наданням письмового Висновку від 12.03.2019 року № 213 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне визначити проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю, ОСОБА_3 (т.с.2 а.с.74-75).

25.06.2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення письмового доказу висновку психолога ОСОБА_5 від 03.01.2019 року (т.с. 1 а.с. 87-109).).

25.06.2019 року ОСОБА_2 подано клопотання про проведення судово-психологічної експертизи (т.с. 1 а.с. 121-122).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року по справі призначено судово-психологічну експертизу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а). На вирішення експертизи поставлені наступні запитання: якою є загальна психологічна характеристика ОСОБА_2 .? Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_2 .? Чи має ОСОБА_2 відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то які ці відхилення й якими ознаками характеризуються? Якою є загальна психологічна характеристика ОСОБА_3 .? Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_3 .? Чи має ОСОБА_3 відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то які ці відхилення й якими ознаками характеризуються? Які індивідуально-психологічні особливості особистості ОСОБА_4 та чи в змозі вона з урахуванням її вікових, індивідуально-психологічних особливостей та умов виховання в сім`ї батька ОСОБА_2 самостійно прийняти рішення щодо бажання проживати з одним із батьків, бажання спілкуватись з іншим? Яким чином індивідуально-психологічні особливості батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть вплинути на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя ОСОБА_4 ? До кого з батьків (до матері чи до батька) дитина психологічно прив`язана більше? Які психологічні особливості взаємин батька і дитини, матері та дитини? Чи маються ознаки, які дозволяють припустити вплив одного з батьків на формування негативного ставлення дитини ОСОБА_4 до іншого з батьків, якщо маються, то у чому вони виражаються?

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

30.09.2019 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_6 з проханням долучити додаткові матеріали та пояснення по справі і надіслати їх до ХНДІСЕ ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса для проведення судово-психологічної експертизи (а.с. 140 163).

21.11.2019 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_6 про долучення до матеріалів справи письмових доказів: заяви батьків учнів 5-Б класу, де навчається Мілана, ДВД-диск з записами фото та відео, які знімала ОСОБА_7 , копію журналу «Справи сімейні» 2018 року, малюнок ОСОБА_7 до своєї мами, копію заяви батьків ОСОБА_3 до РОВД, копію заяви матері ОСОБА_7 до РОВД від 12.01.2019 року.

01.02.2021 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_2 , до якої долучені письмові матеріали (вихідні дані), необхідні для проведення експертизи № 15313, які він просить спрямувати судовому експерту.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2021 року провадження у цивільній справі відновлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі, справа призначена до розгляду.

В судовому засіданні по суті справи 02.02.2023 року були присутні: представник позивача за первісним позовом, ОСОБА_3 , адвокат Бережнова Юлія Євгенівна, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , його представник адвокат Нетудихата Денис Володимирович. До судового засідання також з`явилася малолітня ОСОБА_4 .

Представник позивача за первісним позовом підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, надала відповідні пояснення та підтримала вимоги згідно заяв по суті. Представник позивача пояснила, що з 2018 року позивач намагається законними методами визначити місце проживання дитини з нею, адже прийти до домовленості з відповідачем не вдається можливим, відповідач чинить тиск на дитину і перешкоджає будь-якому спілкуванню дитини з матір`ю.

Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні повідомив, що протягом першого року після народження дитини мешкав разом із позивачкою у квартирі своєї матері, сторони разом виховували дитину. Після досягнення дитиною одногу року у сторін почали виникати конфлікти, і мати дитини, залишивши дитину відповідачу за первісним позовом, переїхала жити до своїх батьків, і перестала цікавитися життям та розвитком доньки. Весь час дитина мешкає із ним, з вихованням доньки йому допомагали його батьки, матері дитини він ніколи не чинив перешкод у спілкуванні з донькою, дитину від матері не переховував. Просив задовольнити зустрічну позовну заяву та визначити місце проживання малолітньої доньки саме з ним. Надав відповідні пояснення та підтримав письмові пояснення згідно зустрічної позовної заяви.

Згідно пояснень ОСОБА_4 , яка була допитана у судовому засіданні, вона з народження проживає з батьком, мати її життям не цікавиться, розвитком не займається, висловила бажання жити з батьком. Вказала, що батько повністю опікується її вихованням, розвитком, забезпечує матеріально, надає повну опіку. Натомість у поясненнях ОСОБА_7 , мама постала в досить негативному світлі. Дівчинка неодноразово називала маму просто по імені, зазначаючи та наполягаючи на тому, що вона не має бажання мешкати з нею.

Заслухавши думку малолітньої дитини та учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягає, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну дитину, доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ. Факт народження дитини зареєстрований на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України, батьками дитини вказано: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 ) (т.с.2 а.с. 9).

Позивач за первісним позовом проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, яка належить на праві власності батьку позивачки, ОСОБА_8 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 26.09.2000 року (т.с.1 а.с. 12), копією Технічного паспорту на квартиру (т.с.1 а.с. 10). Позивач за первісним позовом проблем зі здоров`ям не має, стан її здоров`я повністю дозволяє проживати з дитиною та утримувати її, що підтверджується копією медичної довідки про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯУ № 161435 (т.с. 2 а.с. 85), копією Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯУ № 617464 (а.с. 85( зворот)), копією аналізу крові на наявність антитіл до вірусу HIV 19.11.2018 року, копією аналізу крові на якісний вміст вірусу гепатиту «С» методом ПЛР у реальному часі 19.11.2018 року, копією Акту № 182 від 14.12.2018 року обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 (т.с. 1 а.с. 58).

Відповідачу за первісним позовом на праві власності належить квартира у житловому будинку літ. «А-15» за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.06.2011 року за реєстровим № 1615, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Бервено Н.І. (т.с. 2 а.с. 10). Відповідач по справі також не має проблем зі здоров`ям, стан його здоров`я повністю дозволяє проживати з дитиною та її утримувати, що підтверджується копією медичної довідки про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯУ № 159457 (т.с. 2 а.с. 116), копією Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯУ № 621410 т.с. 2 (а.с. 128), копією Висновку ЛКК № 3 (т.с. 2 а.с. 129), копією довідки про відсутність судимості (т.с. 2 а.с. 107), копією Акту № 179 від 13.12.2018 року обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 ма.с. 62), копією Акту від 31.10.2018 року про підтвердження факту проживання дитини ОСОБА_4 разом із батьком, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту прийняття будинку в експлуатацію по теперішній час (т.с. 2 а.с. 26).

Особу матері дитини характеризують довідка за вих. № 173/16 від 02.10.2018 року про те, що станом на момент звернення із позовною заявою позивач працювала на посаді заступника директора в ТОВ «ХАРБУД-КОМПАНІ» з окладом в сумі 3730,00 грн. згідно штатного розкладу (т.с. 2 а.с. 47), характеристикою, виданою ТОВ «ХАРБУД-КОМПАНІ», яка характеризує ОСОБА_3 як цілеспрямовану, неконфліктну, таку, що знаходить спільну мову з клієнтами, ініціативну та активну (т.с. 1 а.с. 59).

Особу батька дитини характеризують наявні в матеріалах справи копії дипломів про вищу освіту, характеристики, довідки, зокрема, копія диплому спеціаліста серії НОМЕР_2 про закінчення у 2001 році Національної фармацевтичної академії України за спеціальністю «Фармація» та здобуття кваліфікації провізора, копія диплому спеціаліста серії НОМЕР_3 про закінчення у 2005 році Національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство» і здобуття кваліфікації юриста, копія диплому кандидата наук ДК № 050006 про присудження наукового ступеню кандидата юридичних наук зі спеціальності «адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право», копія трудової книжки серії НОМЕР_4 , копія довідки від 12.12.2018 року про те, що станом на момент звернення до суду ОСОБА_2 працював у Адвокатському бюро «Шестакова Вадима Івановича», заробітна плата за листопад 2018 року склала 4000 (чотири тисячі) гривень, копія характеристики від 12.12.2018 року, виданої адвокатським бюро «Шестакова Вадима Івановича», яка характеризує ОСОБА_2 як ввічливого, чемного, націленого на знаходження компромісних рішень, неодруженого і самостійно виховуючого доньку.

Судом досліджені надані сторонами докази. Відповідно до копії довідки Комунального закладу «Дошкільний начальний заклад (ясла-садок) № 158 комбінованого типу ХМР за вих. № 130/01-36 від 20.11.2018 року, наданої на запит Департаменту служб у справах дітей від 09.11.2018 року № 233, про участь батька і матері у вихованні дитини ОСОБА_4 , до Комунального закладу «Дошкільний начальний заклад (ясла-садок) № 158 комбінованого типу ХМР дитину записала мати, ОСОБА_3 . Проживала дівчинка з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . За час перебування дівчинки в КЗ «ДНЗ № 158» мати ОСОБА_3 цікавилася життям дитячого колективу групи, інтересами дитини, прислуховувалася до порад вихователя, відвідувала батьківські збори, сплачувала за харчування доньки. Спілкування матері і дитини завжди проходило в спокійній доброзичливій атмосфері (т.с. 1 а.с. 53).

Відповідно до копії відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 14» ХМР від 29.11.2018 року № 1198/549-18, малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка № 14» ХМР з народження. До 2013 року дівчинка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , з 2013 р. Мілана разом зі своїми батьками мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . З пояснень дільничних лікарів-педіатрів поліклініки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вихованням, доглядом за Міланою займалися мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 . До 01.11.2018 р. комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча поліклініка № 14» ХМР надавалися листки непрацездатності по догляду за хворою ОСОБА_7 тільки батькові дитини, ОСОБА_2 . З 01.11.2018 року ОСОБА_11 знаходиться з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько ОСОБА_2 з дитиною звертався до поліклініки 01.11.2018 року, 20.11.2018 року (т.с. 2 а.с.49).

Відповідно до інформації, наданої Харківською гімназією № 116 у листі від 22.11.2018 року № 02-23/790-18, ОСОБА_4 навчається у гімназії № 116 з першого класу. Зі слів класного керівника, ОСОБА_12 , батьківські збори протягом 1-3 класів відвідувала мати, ОСОБА_3 . В 4 класі на класних зборах жодний з батьків не був присутній. Протягом навчання у 1-3 класах приводила та забирала дитину мати, ОСОБА_3 або бабуся ОСОБА_13 (мати ОСОБА_3 ). Батько дитини, ОСОБА_2 , відвідував навчальний заклад під час навчання ОСОБА_7 в 1 класі (т.с. 1 а.с. 50).

Відповідно до інформації адміністрації Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 147 Харківської міської ради Харківської області, наданої у відповідь на адвокатський запит від 01.02.2019 року № 1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в ХЗОШ № 147 з 15.01.2019 року. Приводить та забирає дитину батько, ОСОБА_2 , п`ять разів на робочий тиждень. У заяві про прийняття до школи батько вказав наступну адресу, за якою мешкає дитина: АДРЕСА_1 . Писав заяву про прийняття дитини на навчання батько, ОСОБА_2 . Батько, ОСОБА_2 , відвідує навчальний заклад та спілкується з класним керівником та директором щодо навчання кожного дня (т.с. 1 а.с. 52).

Судом встановлено, що батьком дитини направлялася заява до Служби у справах дітей Шевченківської районної а м. Харкові державної адміністрації (т.с. 2 а.с. 15-16).

Матір`ю дитини направлялася заява до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області, за результатами розгляду якої надана довідка № 43667 від 29.10.2018 року (т.с. 2 а.с. 81).

Матір`ю дитини до матеріалів справи долучена копія колективної заяви батьків дітей, що навчаються у 4а класі Харківської гімназії № 116 ХМР, згідно з якою, до школи Мілану приводила та забирала мати або бабуся ОСОБА_7 . Необхідну оплату усіх шкільних фондів та заходів також провадила мати ОСОБА_7 (т.с. 2 а.с. 76).

Судом досліджена копія листа Управління освіти адміністрації Шевченківського району від 09.11.2018 року № 01-27/2364-18 «Про залучення до навчання ОСОБА_4 », в якому Управління освіти звертається до Начальника служби у справах дітей по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР із проханням допомогти у залученні до навчання учениці 4-А класу Харківської гімназії № 116, ОСОБА_4 , яку 29.10.2018 року під час освітнього процесу забрав батько і з 30.10.2018 року дівчинка не відвідувала заняття (т.с. 2 а.с. 77).

Позивачем за первісним позовом, ОСОБА_3 надані також письмові пояснення сусідів, друзів, родичів, знайомих, тренера ОСОБА_7 , на 23 аркушах.

Встановлені судом обставини свідчать, що обидва з батьків відповідають формальним критеріям для визначення місця проживання дитини разом з кожним із них.

Крім того наявні в матеріалах справи докази, а саме копії чеків про купівлю речей, іграшок, продуктів та ліків, докази спільного проведення дозвілля з дитиною, свідчать про те, що обидва з батьків в тій чи іншій мірі беруть участь у вихованні, утриманні та спілкуванні з дитиною, піклуються про її фізичний, духовний та інтелектуальний розвиток відповідно до її потреб.

Судом також досліджено копію Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001006 від 16.03.2019 року, за ст. 166 КК України, відкритому за заявою ОСОБА_2 за фактом невиконання ОСОБА_3 своїх обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило хворобу останньої, і матеріали кримінального провадження, зокрема, протокол допиту малолітнього потерпілого від 21.03.2019 року, протокол допиту свідка від 22.03.2019 року, протокол допиту свідка від 11.04.2019 року , висновок експерта № 09-664/2019, за результатами експертизи, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюка Д.В. за клопотанням старшого слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Гурт М.О. про проведення судово-медичної експертизи за медичною документацією малолітньої ОСОБА_4 .

Судом досліджено висновок психолога ОСОБА_5 від 03.01.2019 року (т.с. 1 а.с. 89-107), згідно з яким, ОСОБА_7 має достатній для її віку запас уявлень про навколишній світ, правильно визначає суть і призначення предметів і речей. Мова досить змістовна, фрази будує легко, має добре сформовані просторові уявлення. На момент обстеження ОСОБА_7 включає у свою сімейну систему батька і маму, яку зве ОСОБА_14 . Найбільшу психологічну близькість демонструє до батька. На малюнку сім`ї зображує себе, собаку ОСОБА_15 і батька, які займаються спільною діяльністю. У верхньому куточку маленького розміру зображена мати. Тобто ОСОБА_7 не виключає мати з сімейної системи, проте у фігурі матері бачить певну погрозу її усталеного життя з батьком. На момент обстеження до матері ОСОБА_7 відчуває ворожість та почуття незахищеності. При обстеженні у присутності матері не проявляла активності до контакту, не намагалася встановити зоровий або тілесний контакт, повторювала, що мати говорить неправду. Таким чином, актуальний психологічний стан ОСОБА_4 характеризується емоційним напруженням, почуттям ворожості до матері, та незахищеності з її боку. ОСОБА_3 демонструє прийняття особистості доньки ОСОБА_7 , що може позитивно впливати на її психологічний комфорт. Мати проявляє до дитини увагу, піклується про навчання та тренування. Проте не дуже приділяє увагу емоційному стану дитини, її переживанням.

Судом встановлено, що за висновком психолога, на момент обстеження між батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_16 встановлено позитивний стійкий емоційний зв`язок, що сприяє відчуттю благополуччя дитини. Ситуація, коли були порушені звичні умови проживання та оточення ОСОБА_7 (з 20.09.2018 року по 29.10.2018 року) є психотравмуючою для неї, та викликає почуття ворожості, образи та небезпеки з боку матері (т.с.1 а.с. 107).

Судом встановлено на підставі Висновку експерта від 30.07.2021 року № 15313/17850-17851 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, що у ОСОБА_2 відхилень у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання не виявлено, у ОСОБА_3 відхилень у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання також не виявлено. Взаємовідносини ОСОБА_2 із донькою характеризуються позитивним ставленням до дитини, прийняттям її, готовністю до співробітництва, емоційною близькістю між ними. ОСОБА_4 на момент обстеження не включає у свою сімейну систему матір. На момент обстеження дівчинка агресивно та вороже налаштована до матері, відсуває себе незахищеною. На даному етапі формування особистості, ОСОБА_4 більше прихильна до батька ОСОБА_2 .

Відповідно до Висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.03.2019 року № 213 Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей ХМР вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю, ОСОБА_3 (т.с. 1 а.с. 44-47).

Суд критично ставиться до вказаного Висновку з огляду на наступні обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Суд прийшов до висновку про необґрунтованість Висновку поданого Департаментом служб у справах дітей, оскільки при його винесенні не було враховано те, що питання щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 розглядалося на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР 18.12.2018, 15.01.2019, 05.02.2019, 19.02.2019 року. На засіданні Комісії 05.02.2019 малолітня ОСОБА_7 повідомила, що має бажання проживати разом з батьком, що не було враховано при винесенні висновку. Департамент служб у справах дітей на навів жодної аргументації чи буде визначення місця проживання дитини з матір`ю суперечити правам та інтересам самої дитини, і якщо так, то яким чином.

З аналізу Висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.03.2019 року № 213 вбачається наявність в ньому трьох умовних частин - вступної, описової та резолютивної. Тобто у даному висновку взагалі відсутня мотивувальна частина, в якій орган опіки та піклування повинен викласти обґрунтування та мотиви прийняття саме такого рішення, виходячи із встановлених обставин справи, зазначених в описовій частині. Разом з тим у висновку відразу після зазначення встановлених Департаментом обставин, викладено висновок щодо доцільності проживання дитини з матір`ю. Всупереч вимогам ст. 19 СК України висновок не містить мотивів прийняття такого рішення, відсутній послідовний причинно-наслідковий зв`язок між встановленими органом опіки та піклування обставинами та прийнятим рішенням. Суд враховує, що сама по собі конфліктна ситуація між позивачем та відповідачем та один лише факт не проживання з дитиною не можуть слугувати підставою для визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. У дослідженому судом висновку не було встановлено жодних обставин, які б були підставою для неможливості проживання дитини з батьком.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення, доказом у цивільній справі про визначення місця проживання дитини, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами, він не порушує прав та обов`язків жодного з батьків, а може бути лише доказом, якому, суд при розгляді справи надасть оцінку, та погодиться чи не погодиться з ним.

Враховуючи форму та зміст Висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.03.2019 року № 213 Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, суд не може погодитися з ним, у зв`язку з чим не враховує його при вирішенні спору.

Суд також не приймає до уваги докази, подані сторонами у вигляді скриншотів переписок у соціальній мережі Viber через їх недопустимість.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Згідно із ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц зазначено, що з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі.

Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

На виконання зазначених вище норм права в судовому засіданні було заслухано думку дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо визначення місця її проживання, яка зазначила, що зараз проживає і в подальшому бажає проживати із батьком, має з ним гарні, довірливі стосунки. Будь-якого психологічного або фізичного тиску на неї з боку батька не здійснюється. Малолітня ОСОБА_4 повідомила, що з матір`ю проживати не бажає, і у випадку ухвалення судового рішення про визначення місця проживання її з матір`ю, все одно буде продовжувати проживати із батьком. Зі слів допитаної ОСОБА_4 , у її матері народилася інша дитина і є нова сім`я. На поставлені судом питання дитина відповідала однозначно, не вагалася, на уточнюючі запитання давала однозначну відповідь, висловлюючи своє бажання проживати разом із батьком.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності.

При вирішенні таких спорів доцільно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийняте рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Суд врахувавши інтереси дитини, висловлену нею думку, її психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, дійшов висновку про визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки це буде відповідати найкращому забезпеченню її інтересів.

Матеріали справи не містять доказів щодо негативного впливу батька на дитину, навпаки є докази, які свідчать про активні дії батька щодо створення необхідних умов для гідного проживання та розвитку доньки.

Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитину, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати.

Отже, суд вважає, що найкращим інтересам дитини буде відповідати визначення її місця проживання разом із батьком, яке надасть змогу налагодити стабільне емоційне середовище та забезпечить можливість розвитку дитини у безпечному, спокійному середовищі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі ст.81, 82, 141, 265 ЦПК України, ст. 19,161,171 СК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини залишити без задоволення.

Судовий збір вважати сплаченим позивачкою ОСОБА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце мешкання неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з батьком- ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН НОМЕР_5 ).

Стянути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_5 ) суму судового збору в розмірі 704,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлений 07 лютого 2023 року.

Суддя: Т.В. ШТИХ