Справа № 159/2217/21
Провадження № 2/159/85/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Спасюк К.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , яка приймає участь в режимі відеоконференції,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку загального

позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить припинити належне їй право власності на частку у власності на транспортний засіб: легковий автомобіль DACIA DASTER, 2011 року виробництва , реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, кузов НОМЕР_2 ,а також стягнути із ОСОБА_3 на її користь 95 151,50 грн., матеріальної компенсації вартості належної частки у праві спільної часткової власності на вказаний автомобіль.

Позов обґрунтовано тим, що 03.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.02.2020 року про поділ майна подружжя ухвалено визнати за позивачем право власності на частку автомобіля DACIA DASTER , 2011 року виробництва , реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, кузов НОМЕР_2 . Вказує, що спірний автомобіль був придбаний під час перебування з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Оскільки згоди про добровільний поділ автомобіля між сторонами не досягнуто, а відповідно до вимог чинного законодавства майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а тому просить позов задовольнити.

Рух справи в суді.

Позовна заява подано до суду 15 квітня 2021 року.

19 квітня 2021 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача.

30 червня 2021 року отримано повідомлення про реєстрацію відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 30.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача, призначено судово автотоварзонавчу експертизу, а провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 03 березня 2023 року поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 07.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та позивача. У своїй заяві, не заперечує проти стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок грошової компенсації належної частки вартості у праві спільної часткової власності на вказаний автомобіль 95151, 50 грн., а також стягнення

судового збору.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду у справі № 159/6782/19 від 20.02.2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя було задоволено частково. Ухвалено визнати за ОСОБА_2 право власності на частку автомобіля DACIA DASTER, 2011 року виробництва , реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий , кузов НОМЕР_2 , а за ОСОБА_3 визнати право власності на частку автомобіля DACIA DASTER, 2011 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, кузов НОМЕР_2 . Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 частку ціни автомобіля марки RENAULT MASTER , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , яка визначена договором купівлі продажу цього автомобіля від 27.12.2018 року, що складає 57 382 ,25 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 21.05.2020 року було змінено рішення Ковельського міськрайонного суду від 20.02.2020 року та постановлено визнати за ОСОБА_2 , право власності на автомобіль DACIA DASTER, 2011 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, кузов НОМЕР_2 .

Верховним Судом ухвалено постанову від 03.02.2021 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, скасовано постанову Волинського апеляційного суду від 21.05.2020 року та залишено в силі рішення Ковельського міськрайонного суду від 20.02.2020 року.

Судом встановлено, що сторони у справі є співвласниками автомобіля DACIA DASTER, 2011 року виробництва , реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий , кузов НОМЕР_2 та на праві спільної часткової власності належить по частки такого автомобіля кожному із сторін .

Вказані обставини учасниками справи не оспорюються.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позовні вимоги підлягають до задоволенню.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, в свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації. При цьому залишення неподільної речі у спільній частковій власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній частковій власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні.

У постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 664/340/16-ц (провадження № 61-20084св18) Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Крім того, аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі №209/3085/20 від 08.02.2022, ВС/КЦС у справі № 501/2211/18 від 24.03.2021

Визначаючи спосіб розподілу автомобіля шляхом виділення його у власність відповідачу зі стягненням грошової компенсації у розмірі 1/2 його вартості на користь позивача, суд враховує неподільність автомобіля як речі, неможливість його спільного використання, експлуатації, обслуговування, що підтвердили обидві сторони.

В ході судового розгляду встановлено, що спірний автомобіль з моменту розірвання шлюбу і по даний час перебуває у фактичному користуванні відповідача, що також є додатковою підставою для задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що вимоги щодо поділу автомобіля є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки сторонами доведено та не оспорюється ними, що спірне майно було придбано за їх спільні кошти у період шлюбу.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78,82, 141,206, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.365 ЦК України, ст. 60,63,69, 71 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Припинити належне ОСОБА_2 право власності на частку у власності на транспортний засіб «DACIA DASTER», 2011 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок грошової компенсації належної частки вартості у праві спільної часткової власності на вказаний автомобіль 95151, 50 (дев`яносто п`ять тисяч сто п`ятдесят одну грн. 50 коп.)., визнавши право особистої приватної власності на цей автомобіль ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 951,41 (дев`ятсот п`ятдесят одну грн. 41 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 11 травня 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик