Справа № 527/2623/21
провадження 2/527/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря Козинко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/2623/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 362 на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів. Так відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000 грн. та сплатити проценти в розмірі 960,00 грн. у строк 16 днів до 13.12.2018 року, окрім зазначеного, відповідач взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору.

Отримані відповідачем кошти у визначений Кредитним договором строк банку не повернуті.

Відповідач порушив умови договору, в зв`язку з чим у нього станом на 26.10.2021 року виникла заборгованість в сумі 69681,57 грн., яка складається з наступного: сума кредиту - 2940 грн.; проценти за користування кредитом - 61622,40 грн.; пеня - 1500 грн.; індекс інфляції за весь період прострочення - 712,38 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 2906,79 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" заборгованість за кредитним договором в сумі 69681,57 грн. та 2270 грн. 00 коп. судових витрат.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, направила відзив на позовну заяву, в якому прохала стягнути з неї на користь позивача суму основного боргу 2940,00, у задоволені інших позовних вимог відмовити, разом з тим надала заяву про застосування спливу строків позовної давності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" і відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 362, за яким відповідач отримав грошові кошти в сумі 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів до 13.12.2018 року в сумі 960,00 грн.

Відповідно до інформації №01634/БТ-32-б/б від 03.02.2022 року ОСОБА_1 було зараховано на рахунок кошти на суму 3000,00 грн 03.12.2018.

Відповідачем по справі було підписано 28.11.2018 року кредитний договір № 362, то суд вважає, що відповідач належним чином був ознайомлений із відповідними умовами кредитного договору, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами в межах строку визначеного договором 16 днів, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), у відповідних розмірах і порядках нарахування відповідно до змісту довідки, зважаючи на положення ст. 1055 ЦК України.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26.10.2021 року виникла заборгованість в сумі 69681,57 грн., яка складається з наступного: сума кредиту - 2940 грн.; проценти за користування кредитом - 61622,40 грн.; пеня - 1500 грн.; індекс інфляції за весь період прострочення - 712,38 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 2906,79 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_1 порушено умови договору та стягненню підлягає заборгованість, яка складається з наступного: сума кредиту - 2940 грн.; пеня - 1500 грн.; індекс інфляції за весь період прострочення - 712,38 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 2906,79 грн.

Щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, які зазначені в позовній заяві після закінчення строку договору у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування, тобто починаючи з 13.12.2018 року, то суд зазначає наступне.

У змісті кредитного договору № 362 від 28.11.2018 року, відсутня інформація про пролонгацію вище вказаного договору, тому відповідачу не відомо про встановлення та нарахування відсотків за користування кредитом поза межами встановленого строку договору 16 днів з 28.11.2018 року по 13.12.2018 року.

Тому, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в межах встановленого строку договору 16 днів в сумі 960,00 грн., визначені Кредитним договором № 362 від 28.11.2018 року, який особисто підписано відповідачем.

Отже, загальна сума заборгованості визначена судом, яка підлягає стягненню з відповідача, складає в сумі 9019,17 (дев`ять тисяч дев`ятнадцять гривень 17 копійок).

Вирішуючи клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність щодо неустойки (пені та штрафу).

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема,прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 362 на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів до 13.12.2018 року. Позивач направив позов до суду 01.12.2021, тобто у строк передбачений ст. 257 ЦК України, а тому суд відмовляє відповідачу у застосуванні строків позовної давності.

04 травня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданим 04 травня 2022 року, актовий запис №53, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Таким чином, позов ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення.

Відповідно дост.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 282, 284 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (69037, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Незалежної України, 39-А, офіс 25, ), заборгованість за кредитним договором № 362 від 28 листопада 2018 року в сумі 9019,17 (дев`ять тисяч дев`ятнадцять гривень 17 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (69037, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Незалежної України, 39-А, офіс 25, ), судові витрати в сумі 293,82 (двісті дев`яносто три гривні вісімдесят дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2023.

Суддя А. В. Павлійчук