Справа № 676/841/23
Номер провадження 2/676/894/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

розглянувши у спрощеному провадженні в м. Кам`янець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 14.02.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього народилась ще одна дитина, ОСОБА_5 . Позивач зазначає, що у зв`язку із зміною сімейного стану має право на зменшення розміру аліментів, я кі стягуються з нього на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 . Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2017 року з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, подала відзив на позов. Проти задоволення позову заперечила, так як зміна сімейного стану не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утримані.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 14.02.2017 року, яке набрало законної сили 27лютого 2017 року, у цивільній справі № 375/159/17 за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно дост.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зіст.141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістомст. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Частина першастатті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положенням ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те,що у нього змінився сімейний стан,оскільки в шлюбі з ОСОБА_8 народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим збільшилося коло утриманців, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 12.06.2019 р. і відповідно погіршився його матеріальний стан.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що приводом зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 14.02.2017 року вбачається, що визнаючи розмір аліментів суд виходив із загальної суми доходу позивача до ухвалення рішення з липня 2016 р. по грудень 2016 р. - 68 996 грн. 34 коп.

Матеріалами справи підтверджується, що на даний час позивач є військовослужбовцем.

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 про доходи №1163 від 04.08.2023 р. ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення за лютий 2023 р. липень 2023 р. в розмірі 368486,11 грн.

Отже, матеріалами справи не підтверджено погіршення матеріального стану платника аліментів ОСОБА_1 , оскільки його доходи тільки збільшилися, я поява іншої дитини не свідчить про погіршення матеріального стану.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для зменшення розміру аліментів, передбаченихст.192 СК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 81-83, 89, 141, 262-265 ЦПК України, ст. 61, 63, 69, 70, 71 СК України, 368, 372 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволені позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2023 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.