ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1902/23 Справа № 205/8909/21 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна про визнання права власності на квартиру,

-за апеляційною скаргою адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни в інтересах ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

12.10.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому просила визнати за неї в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів по реалізації квартири АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним акт про проведення прилюдних торгів по реалізації квартири АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. 03.03.2015 року.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень № 3492177 від 03.03.2015 року про придбання ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 .

Витребувати у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 .

29.12.2021 року ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічним позовом в яком просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна відмовлено.

ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог про визнання права власності на квартиру відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

01.12.2022 року від адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни в інтересах ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог по первісному позову у повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачці стало відомо про відчуження будинку третім особам у травні 2017 року. Так враховуючи перебіг позовної давності строк мав би сплинути у травні 2020 року. Але з зв`язку з Короновірусною інфекцією Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку х поширенням короно вірусної хвороби (Ковід-19)» від 30.03.2020 року № 540-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи, що постановами КМУ карантин вперше застосовано № 211 від 11.03.2020 року, потім він постійно неодноразово продовжувався, останній раз 19.08.2022 року (Постанова № 928), вона звернулась до суду у строк позовної давності.

Посилається на статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з приводу захисту права власності.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзивів на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

Від адвоката Шклярук Д.С. в інтересах ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення та додаткові письмові пояснення по справі з метою обґрунтування відмови позивачці у задоволенні вимог апеляційної скарги.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримали. Просили скасувати рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі та задовольнити позовні вимоги.

ОСОБА_2 та її представник Шклярук Д.С. проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 адвокат Туманов С.Г. проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.59-61), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Судом встановлено, що згідно з відомостями КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради № 9681 від 02 вересня 2014 року право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано за ОСОБА_5 і ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 35).

Згідно із протоколом № 08/786/21/А/-13т-13 проведення прилюдних торгів від 17 грудня 2013 року СП «Юстиція» з продажу квартири АДРЕСА_1 переможцем торгів визначено ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 45-46).

17 грудня 2013 року заступником начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Пономаренко О.О. складений акт про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , затверджений 17 грудня 2013 року начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П. (т. 1 а.с. 47), на підставі якого право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 , про що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. було видано свідоцтво про право власності від 03 березня 2015 року і зареєстровано в реєстрі за № 308 (т. 1 а.с. 48).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (т. 1 а.с. 15).

14 лютого 2014 року ОСОБА_9 , яка є спадкоємцем п`ятої черги спадкоємців за законом, звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 32).

16 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченою приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А. і зареєстрованою в реєстрі за № 809 (т. 1 а.с. 33).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року визнано недійсним заповіт від 30 грудня 1999 року, складений ОСОБА_5 , яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, і на що він за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 114-116).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1102, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 110-113).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 1996 року по день смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано право власності на житловий будинок, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено (т. 1 а.с. 9-14).

Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 23 червня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 22-23).

Згідно з відомостями Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зазначеними в листі № Б-1492-06 від 26 квітня 2021 року, із пояснень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Н.Б. вбачається, що виконавчий напис від 15 квітня 2013 року реєстровий № 4-2123 про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 345 258 грн., не вчинявся (т. 1 а.с. 202).

Листом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № Б-69-02 від 15 лютого 2021 року повідомлено про відсутність в Новокодацькому ВДВС у м. Дніпрі виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4-2123 від 15 квітня 2013 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. (т. 1 а.с. 203).

Позивачем за зустрічним позовом було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 у первісному позові.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у своєму позові та відзиві на зустрічну позовну заяву зазначає, що про відчуження спірної квартири вона дізналася у 2017 році, не зазначаючи місяць року, коли їй стало відомо про порушення її права.

З урахування положень статей 257-261 ЦК України, з урахуванням того, що позивачка звернулась з позовною заявою 12.10.2021 року, тобто більш ніж через три роки, судом першої інстанції зроблений висновок, що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Посилання в апеляційній скарзі на продовження строку позовної давності на строк карантину (Ковід-19) не має значення, оскільки строк позовної давності законодавцем було продовжено з метою забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій. Спір у цій справі не є додатковою соціальною та економічною гарантією позивачки, а тому не вказані правовідносини не розповсюджується.

Посилання позивачки у апеляційній скарзі на порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з приводу захисту права власності, є безпідставними. Оскільки вказана норма захищає власників, а позивачка не є власником квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, як встановлено у справі протоколом № 08/786/21/А/-13т-13 проведення прилюдних торгів від 17 грудня 2013 року СП «Юстиція» з продажу квартири АДРЕСА_1 переможцем торгів визначено ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 45-46), який оформив право власності на зазначену квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (т. 1 а.с. 15).

Таким чином відчуження спірної квартири сталось за життя спадкодавця, а отже й не входить до спадкової маси, що залишилось після його смерті.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 28 лютого 2023 року.

Судді: