Справа № 368/996/23
Рішення

Іменем України

"25" серпня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченко В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду та просив визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Мотивував позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:376:0025; земельну ділянку площею 0.1829 га, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:376:0023.

Отже, після ОСОБА_3 залишилося вищевказане спадкове майно.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За життя ОСОБА_3 заповіту складено не було.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) є внуком померлої ОСОБА_3 .

Крім Позивача, іншим спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_2 . Разом з тим, ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини своєї матері та відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що не прийняв її.

Інших спадкоємців після ОСОБА_3 не залишилось.

Позивач у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Воловенко Р.П. із заявою про прийняття спадщини. За заявою Позивача приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Воловенко Р.П. не було заведено спадкову сіїраву після ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 73176000 від 12.07.2023 року.

У листі від 12.07.2023 р. з вих. №36/01-16 нотаріус повідомила Позивачу, що ним був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини ОСОБА_4 та роз`яснила йому право звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:376:0025; земельну ділянку площею 0.1829 га, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:376:0023.

Отже, після ОСОБА_3 залишилося вищевказане спадкове майно.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За життя ОСОБА_3 заповіту складено не було.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) є внуком померлої ОСОБА_3 .

Крім Позивача, іншим спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_2 . Разом з тим, ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини своєї матері та відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що не прийняв її.

Інших спадкоємців після ОСОБА_3 не залишилось.

Позивач у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Воловенко Р.П. із заявою про прийняття спадщини. За заявою Позивача приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Воловенко Р.П. не було заведено спадкову справу після ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 73176000 від 12.07.2023 року.

У листі від 12.07.2023 р. з вих. №36/01-16 нотаріус повідомила Позивачу, що ним був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини ОСОБА_4 та роз`яснила йому право звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач з поважних причин своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 , оскільки йому не було відомо про наявність у неї нерухомого майна, яке Позивач міг би успадкувати. Позивач не знав, що у власності ОСОБА_3 були зазначені вище житловий будинок та земельні ділянки, оскільки інформація про право власності на них за ОСОБА_3 не міститься в Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно. Отже, позивач вважав, що після ОСОБА_3 не залишилося нерухомого майна, яке він міг би успадкувати.

Позивач знайшовши свідоцтво на спадщину та перевірив відомості про земельні ділянки у Державному земельному кадастрі та виявилося, що ОСОБА_3 за життя реалізувала своє право на приватизацію земельних ділянок та оформила їх у власність. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.11.2021 року, зареєстроване в реєстрі за №4803, згідно з яким ОСОБА_3 успадкувала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після ОСОБА_5 .

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було повідомлено, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини уже минув та для поновлення такого строку необхідно звернутися з позовом до суду.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Необізнаність спадкоємця щодо порядку та строків прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17).

Таким чином, строк на прийняття спадщини Позивачем був пропущений з поважних причин, оскільки перевіряючи відомості в реєстрі, Позивач мав усі розумні підстави вважати, що нерухомого майна у власності ОСОБА_3 не було.

А тому, позов слід задоволити та визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На підставі ч.1 ст. 1223, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись статтями 4, 174 - 175, 315 - 319 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення набуває законної сили відповідно до ст.. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.08.2023 року.

Суддя: В.І. Кириченко