Номер провадження: 22-ц/813/4316/23
Справа № 501/4999/21
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
06.02.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,
на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року, ухвалене судом у складі судді Смирнова В.В. у м. Чорноморськ Одеської області,
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, в обґрунтування якого зазначив, що перебував з відповідачем в шлюбі з 22.11.2013 року по 04 грудня 2019 року, від шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначає, що дитина проживає разом з позивачем з дня розірвання шлюбу по час подання позову до суду. Дитина навчається в школі, відвідує гурток бального танцю та курси іноземної мови, що спричиняє значні витрати.
Відповідач дитиною не цікавиться, доньку не відвідує, самоусунулась не тільки від виховання, а й від забезпечення.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Суд першої інстанції, з урахуванням положень ст. 185 СК України, та враховуючи те, що позивачем надані докази понесення додаткових витрат, зважаючи на стан здоров`я, матеріальне становище сторін, стан здоров`я дитини, а також те, що відповідач офіційно працює, має регулярний дохід, має обов`язок утримувати дитину, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Іллічівський міський суд Одеської області ухвалою від 03 листопада 2022 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 501/4999/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину залишив без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що докази, а саме чеки з магазинів, свідчать про придбання відповідачем одягу, черевиків, предметів для розваг на загальну суму 2412,50 грн, однак вказані витрати не є додатковими витратами на утримання дитини в розуміння ст. 185 СК України.
Також вважала, що позивачем не надано доказів сплати залишку суми у розмірі 4800 грн за відвідування дитиною курсів іноземної мови «Поліглот».
Крім того, посилалась на те, що довідка про відвідування дитиною спортивного клубу «FitDance» від 18.10.2021 року не є доказом проведення щомісячної оплати в розмірі 500 грн та за період з квітня 2021 року по грудень 2021 року у загальному розмірі 4500 грн.
ОСОБА_2 також вважала, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушені вимоги ст. 263-265 ЦПК України.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.
Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслана Одеським апеляційним судом на адресу позивача та отримана останнім 14 січня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідачем апеляційна скарга подана через підсистему (модуль) Електронний суд та виконані вимоги ст. 43 ЦПК України в частині надсилання копії апеляційної скарги з додатками іншим учасникам справи.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслана Одеським апеляційним судом відповідачу на її поштову адресу, та отримана останньою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).
Представник відповідача ОСОБА_3 зареєстрований у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.
Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Одеським апеляційним судом ОСОБА_3 надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі, яка доставлена до електронного кабінету 16 грудня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином і в установленому законом порядку, судові повістки-повідомлення отримали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Представник відповідача про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, і в установленому законом порядку, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» до «Електронного кабінету», та її отримання 04 січня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам закону та обставинам справи з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в одеській області. Батьком дитини є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 з 27 серпня 2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації обліку осіб Виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 14-811 від 17.08.2018 року.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень Іллічевський міський суд Одеської області судовим наказом від 03 листопада 2021 року стягнув з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян на дитину відповідного віку, з дня звернення 26.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).
Системний аналіз зазначених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу.
Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.
Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Тобто суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст. ст.181,182 СК України.
Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року за №3" роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Задовольняючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача половини витрат, понесених позивачем на придбання одягу для дитини, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи, та не врахував, що вказані витрати не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України, дані витрати є складовими загальних аліментних зобов`язань відповідача.
Що стосується стягнення додаткових витрат на відвідування дитиною курсів з іноземної мови «Поліглот» за період з квітня 2021 року по час подання позову, виходячи із вартості занять 600 грн в місяць та занять в спортивному клубі «Fit Dance» з квітня 2021 року, вартістью 500 грн в місяць, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Із системного аналізу статті 185 СК України вбачається, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
На підтвердження обставин понесення додаткових витрат пов`язаних з відвідуванням дитиною курсів з іноземної мови «Поліглот» та курсів по бальним танцям в спортивному клубі «Fit Dance» позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 260 від 05.11.2021 року на суму 500 грн + 300 грн; довідку від 18.10.2021 року, товарний чек від 22.10.2021 року на суму 600 грн.
Проте, надані ОСОБА_1 докази не вказують на те, що витрати з навчання англійської мови спрямовані на розвиток особливих здібностей дитини та є обов`язковими, обґрунтованими в частині їх необхідності для дитини, і свідчать лише про звичний, для сучасного суспільства, режим навчання та розвитку дитини відповідного віку та не можуть бути розцінені як особливі здібності і таланти, які потребують розвитку. Також, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази оплати ОСОБА_1 вказаних курсів за період з квітня 2021 року по грудень 2021 року.
Як і не надано належних, допустимих та достовірних доказів відвідування дитиною занять по бальним танцям в спортивному клубі «Fit Dance» з квітня 2021 року та понесення у зв`язку з цим, додаткових витрат позивачем.
Надана позивачем довідка від 18.10.2021 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 відвідує заняття по бальним танцям в спортивному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з квітня 2021 року, вартість занять 500 грн в місяць, не є належним доказом, оскільки довідка не містить обов`язкових реквізитів документі, а саме відомостей: ким та кому видана, відсутні прізвище ім`я по батькові та підпис уповноваженої особи, яка видала довідку, тому доводи відповідача в цій частині апеляційний суд вважає слушними.
Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що витрати одного з батьків на відвідування дитиною дитячого гуртка не відносяться до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц).
Колегією суддів також не бере до уваги в якості належного, допустимого та достовірного доказу понесення позивачем додаткових витрат на дитину, а саме квитанцію до прибуткового касового ордера № 260 від 05.11.2021 року на суму 800 грн, оскільки з вказаного доказу не можливо встановити ким видана квитанція, хто здійснив оплату, оскільки в ній містяться відомості щодо прийняття платежу від ОСОБА_7 , призначення платежу та його отримувача.
Позивачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано суду доказів на підтвердження обставин того, про що додаткові витрати пов`язані з відвідуванням дитини курсів по бальним танцям в спортивному клубі «Fit Dance» та курсів з іноземної мови «Поліглот»були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання та спортивним розвитком, суд же згідно ст. 13 ЦПК України розглядає цивільні права в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Отже позивачем не доведено наявності особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат.
Крім того, щодо висновку суду першої інстанції з приводу офіційного працевлаштування відповідача та її регулярний дохід, а також врахування стану здоров`я, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали цивільної справи не містять жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є слушними.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що понесені ним додаткові витрати на дитину, зокрема на придбання одягу, були зумовлені особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України; не доведено, що витрати на відвідування дитиною курсів з іноземної мови «Поліглот», курсів по бальним танцям в спортивному клубі «Fit Dance» зумовлені особливими обставинами такими як наявністю досягнень чи особливих здібностей дитини, чи схильність до вивчення іноземної мови, які потрібно розвивати.
Враховуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Щодо заяви ОСОБА_5 про поворот виконання рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п. 3 ч. 1 cт. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.
Відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.
Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Частиною шостою статті 444 ЦПК України передбачено, що до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Додаткові витрати на дитину не є аліментами (коштами на утримання дитини).
Обґрунтовуючи заяву про поворот виконання рішення відповідач зазначає, що на виконання заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року 18.07.2022 року відкрито виконавче провадження № 69438828.
Постановою державного виконавця від 18.07.2022 року ВП № 69438828 визначений розмір мінімальних витрат на виконавче провадження в сумі 269 грн.
Постановою державного виконавця від 18.07.2022 року ВП № 69438828 стягнуто з ОСОБА_5 виконавчий збір у розмірі 1311,25 грн.
Постановою державного виконавця від 28.07.2022 року виконавче провадження ВП № 69438828 закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Щодо клопотання ОСОБА_5 про стягнення у порядку повороту виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса за рахунок бюджетних асигнувань Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса на користь ОСОБА_5 виконавчий збір у розмірі 1311,25 грн та витрати на виконавче провадження у розмірі 269 грн, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої 1 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню (частина сьома статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).
Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження є коштами виконавчого провадження та у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню виконавчою службою.
Положеннями статті 444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як виконавчий збір, витрати виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. Тому витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення.
Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 (провадження № 61-8784св20), постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 521/5241/18 (провадження № 61-4326св20).
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_5 про стягнення з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса за рахунок бюджетних асигнувань Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса на користь ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 1311,25 грн та витрат на виконавче провадження у розмірі 269 грн у порядку повороту виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року не підлягає задоволенню, оскільки вказані суми не є сумами, присудженими до стягнення за рішенням суду.
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.
Щодо судових витрат
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 1362 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № ЧВР6-СЕ52-Н3К8-Е80А від 09.12.2022 року.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
У зв`язку з тим, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині скасування рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, підлягає задоволенню, то сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає поверненню в сумі 1362 грн.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384, 444 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.
Клопотання ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року задовольнити частково.
Допустити поворот виконання заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року у справі № 501/4999/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
У порядку повороту виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 березня 2022 року про стягнення з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса за рахунок бюджетних асигнувань Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса на користь ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 1311,25 грн та витрат на виконавче провадження у розмірі 269 грн відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов