Ухвала

25 січня 2023 року

м. Київ

справа № 674/983/17

провадження № 61-1006ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Стешіна Тетяна Миколаївна, на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно, відшкодування витрат на поховання спадкодавця та поділ спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно, відшкодування витрат на поховання спадкодавця та поділ спадкового майна.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_3 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме: 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , та 1/6 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама)

№ НОМЕР_2 , у розмiрi 66 792 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме: 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , та 1/6 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама)

№ НОМЕР_2 , у розмiрi 66 792 грн.

Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , та на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама)

№ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 з дня отримання ОСОБА_3 грошової компенсації.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , та на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама)

№ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 з дня отримання ОСОБА_2 грошової компенсації.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 2/3 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на поховання по 22 967 грн з кожного.

Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні,

а саме: 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_2 , у розмірі 99 727 грн.

Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні,

а саме: 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 18 395 грн.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості частки в спадковому майні, а саме: 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 99 727 грн, та 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 18 395 грн, та припинення права власності ОСОБА_1 на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_2 , і на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3

в рівних частках з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації скасовано, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних ОСОБА_1 в цих частинах відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

17 січня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Стешіна Т. М., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за 15,3% будинку та 1/6 частини земельної ділянки з одночасним припиненням її права власності на майно, за адресою: АДРЕСА_2 , і залишити в силі в цій частині рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від20 грудня 2021 року. У решті постанову Хмельницького апеляційного суду від26 грудня 2022 року залишити без змін.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на відповідні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані при розгляді справи.

Касаційна скарга ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат Стешіна Т. М., не відповідає зазначеним вище вимогам процесуального закону.

Заявниця узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, проте не зазначає конкретні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Визначення підстав касаційного оскарження, встановлених процесуальним законом, має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України заявниці необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, та копії скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Стешіна Тетяна Миколаївна, на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до

08 лютого 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников