Справа № 404/4801/22
Номер провадження 2/404/1211/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ), про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_1 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м., титульним власником якої є ОСОБА_2 , виділити у власність ОСОБА_1 2/5 частини квартири АДРЕСА_5 , та належить титульному власникові ОСОБА_2 , виділити у власність ОСОБА_1 1/2 суми депозитних рахунків в Акціонерному товаристві «ПриватБанк», які відкриті на ім`я ОСОБА_2 на загальну суму 1500000,00 грн, та 1/2 нарахованих виплат по них у відсотках на загальну суму 500000,00 грн., за період перебування депозиту у банку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 листопада 2022 року позивачем подано позовну заяву (вх. № 37490 від 22.12.2022 року) в новій редакції.

Частина перша статті 30 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 провадження № 12-73гс20 висловила наступні правові позиції:

«7.15. Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.»

«7.16 Забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (така позиція викладена, наприклад, у пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", а також в подальшому Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18).

«7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору».

«7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 Цивільного процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, серед якого є об`єкти нерухомого майна, що знаходяться на різних територіях. При цьому, згідно поданих висновків про вартість об`єкта нерухомого майна від 05.09.2022 року квартира за адресою: АДРЕСА_6 -а має вищу вартість ніж квартира АДРЕСА_4 складає навіть частка (2/5), про право власності на яку заявлено позивачем у позовних вимогах.

Таким чином, основна частина спірного нерухомого майна в розумінні частини першої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України знаходиться на території міста Харкова.

Відтак, керуючись пунктом 1 частина перша статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, матеріали цивільної справи №404/4801/22 слід передати на розгляд Московському районному суду міста Харкова, як суду виключна підсудність якого поширюється на вказане нерухоме майно, яке вартісно вище.

На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 30, пунктом 1 частини першої статті 31, частиною дев`ятою статті 187, статтею 260, пунктом 9 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ), про поділ спільного майна подружжя, разом з доданими до неї документами передати за підсудністю на розгляд Московському районному суду міста Харкова (місцезнаходження: 61005, місто Харків, проспект Ювілейний, будинок № 38е).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 19.01.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка