Справа № 697/1120/22
Провадження № 2/697/50/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Євтушенко Б.В.,

з секретарем судового засідання Литвин Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області у приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Канівської міської територіальної громади в особі Канівської міської ради Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Канівської міської територіальної громади в особі Канівської міської ради Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мачуха ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частини житлового будинку та земельної ділянки площею 640 кв. метрів, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

22.03.2022 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори, де їй було усно роз`яснено, що потрібно довести родинні відносини між нею та померлою, або довести факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини, тому нотаріус надав письмову відповідь про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 наразі не може бути видане на її ім`я.

Позивач зазначила, що у відповідності до вимог ст. 1264 ЦК України, вона є спадкоємцем за законом четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, крім неї інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців за законом, передбачених ст.ст. 1261-1266 ЦК України, - не існує.

Батько позивача - ОСОБА_4 10.12.1977 уклав шлюб з ОСОБА_5 . До офіційного укладення шлюбу вони три роки проживали разом в АДРЕСА_1 , який успадкував батько після смерті своєї матері. З ними також проживала і позивач, вони проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки. За життя батько позивача та ОСОБА_3 умовно поділили будинок, батькові стала належати 1/3 частина, а ОСОБА_6 2/3 будинку, в якому вони проживали.

07.09.2009 батько позивача - ОСОБА_4 склав заповіт, за яким все належне йому на день смерті майно та майнові права заповів своїй дочці - позивачу по справі. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина і відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округ Стеблиною С.В. 02.10.2018 за заявою позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 63078263. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не отримала, оскільки не було вирішено до кінця питання про можливість спадкування іншої частини будинку.

З середини 2014 року мачуха позивача - ОСОБА_3 почала хворіти, майже не ходила, пересувалася за допомогою милиць, окрім цього у неї з`явився тяжкий недуг,

пов`язаний з психічними розладами, старечим слабоумством. ЇЇ почала доглядати сусідка, на кошти позивача, які остання передавала на догляд та утримання. Після смерті батька позивача, в червні 2018 року позивач оформила документи та направила ОСОБА_3 в Ротмістрівський будинокінтернат для людей похилого віку, де вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, позивач просить суд встановити факт проживання її однією сім`єю з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати право власності на 2/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач Канівська міська рада Черкаської області в судове засідання представника не направила. До суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без участі їхнього представника, спірне спадкове майно не є відумерлою спадщиною, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідка, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Умови та порядок спадкування регулює низка цивільно-правових норм, що в своїй сукупності складають окремий цивільно-правовий інститут - спадкове право.

Згідно з статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої - п`ятої черг).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо (п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування, передбачених статтею 1264 ЦК України, підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 в селі Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано виконавчим комітетом Росмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 20).

З довідки Ротмістрівського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів від 15.02.2022 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 12.06.2018 проживала у Ротмістрівському будинку-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 знаходилася на повному державному утриманні та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 похоронив будинок-інтернат (а.с. 21).

З довідки виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради Черкаської області від 17.02.2022 № 61 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2 , в будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадкове майно, яке складається з 2/3 частини самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № довідки 307969399 від 22.08.2022 (а.с. 55), копією технічного паспорту на житловий будинок садибного типу (а.с. 26-32). Власником іншої частини житлового будинку садибного типу, а саме 1/3 частини є ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 10.12.1977 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 1977 року (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 в м. Канів Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видано 02.05.2018 Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 17).

Відповідно до копії заповіту від 07.09.2009, посвідченого приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округ Стеблиною Є.В. в реєстрі за № 2206, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкового майна свого батька ОСОБА_4 (а.с. 16).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53512843 від 02.10.2018 (а.с. 18) вбачається, що приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу Стеблиною С.В. 02.10.2018 після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 45/2018, номер у Спадковому реєстрі 63078263.

Згідно з відповіді, наданої Канівською державною нотаріальною конторою Черкаської області № 791/01-16 від 14.09.2022 на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с.62) вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили.

18.03.2022 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті мачухи ОСОБА_3 до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори (а.с. 23).

08.04.2022 нотаріус надав позивачу письмову відповідь на її заяву, яка надійшла 22.03.2022, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась. Згідно з ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Серед наданих документів довідка з місця реєстрації померлої - відсутня. Згідно поданих документів свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 не може бути видане заявнику ОСОБА_1 (а.с. 24).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона ОСОБА_7 доглядала за ОСОБА_3 до поміщення її в будинок-інтернат, за кошти та продукти позивача у справі - ОСОБА_1 , про що її попросила позивач - ОСОБА_1 , яка проживала та працювала у м. Києві.

Таким чином, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт не складала, спадкоємці першої, другої та третьої черги за законом, які б після її смерті прийняли спадщину у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк, - відсутні.

Останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 був Ротмістрівський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів в с. Ротмстрівка Смілянського району, Черкаської області, де вона проживала з 12.06.2018 по 13.05.2020.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суд враховує правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, позивач ОСОБА_1 повина довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У позовній заяві відсутнє зазначення про неможливість надання будь-якого доказу під час подання позовної заяви.

За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені судом, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач не довела позовну вимогу, заявлену в порядку ст. 1264 ЦК України, про її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Оскільки друга позовна вимога - про визнання права власності в порядку спадкування за законом є похідною від першої позовної вимоги, то вона також не підлягає задоволенню.

Так як суд прийшов до висновку про відмову у позові, судовий збір, понесений позивачем, відшкодуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 12-13, 76-84, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Канівської міської територіальної громади в особі Канівської міської ради Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 09 лютого 2023 року.

Суддя Б . В . Євтушенко