Провадження № 2/337/72/2023
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2023 року місто Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Котляр А.М.
за участю секретаря Петрової А.П.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав,
14.10.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2007 по 21.10.2013 з відповідачем ОСОБА_3 , від якого мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із нею, перебуває на її повному утриманні. Відповідач жодного разу не бачив свого сина після розірвання шлюбу, надає матеріальну допомогу виключно у встановленому судом розмірі. Будь-якої іншої участі у вихованні та утриманні сина він не приймає. ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.
Просить суд:
-позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 .
Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.09.2022 року № 49/0/9-22 територіальна підсудність справ Токмацького районного суду Запорізької області визначена за Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.
18.10.2022 року суддя відкрив загальне провадження по справі та призначив підготовче судове засідання.
26.12.2022 року суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги просила задовольнити, пояснила, що відповідач ОСОБА_3 не бачив свого сина близько 10 років, його життям взагалі не цікавиться. Батько жодної участі у вихованні сина не приймає.
Представник позивача адвокат Богач А.О. підтримала позов з підстав, заявлених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 , остання відома адреса місця проживання (перебування), якого знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідач до суду не з`явився, заяв або клопотань від нього не надходило. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Маньковська Л.Г. просила суд розглядати справу за її відсутності, рішення ухвалити з урахуванням висновку органу опіки від 23.12.2022 року.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2007 року до розірвання його судом 10.12.2013 року.
Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_4 проживають в квартирі АДРЕСА_1 .
21.10.2013 року Токмацький районний суд Запорізької області ухвалив рішення, яким стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_4 навчається у Дерценській середній школі з вересня 2022 року, з березня 2022 року перебуває у футбольній академії МФА «Мункач», де позитивно характеризується. Навчанням та вихованням сина займається матір. Батько дитини ОСОБА_3 на зв`язок із сином та працівниками закладу не виходив, участі в житті дитини не приймав.
ОСОБА_4 спостерігається в педіатричній амбулаторії №8 КНП «Центр первинно медико-санітарної допомоги №9». На прийом до лікаря звертається матір ОСОБА_1 , в разі хвороби рекомендації лікаря виконує матір.
Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_3 її колишній зять. Після того як сторони по справі розірвали шлюб, ОСОБА_3 жодного разу не бачив сина, не цікавився успіхами сина, його розвитком.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_3 не цікавиться сином, не відповідає на телефонні дзвінки сина, не цікавиться успіхами сина у спорті та навчанні. Батьківські обов`язки не виконує.
Голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 . У висновку вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримує позов матері про позбавлення батька ОСОБА_3 батьківських прав.
Голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 .
Вирішуючи наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, суд враховує пояснення свідків та позивача, з яких встановлено, що ОСОБА_3 останні десять років не спілкується із своїм сином, не цікавиться його успіхами. Суд не встановив жодних об`єктивних, непереборних обставин, які заважали відповідачу підтримувати зв`язок із своїм сином.
Суд враховує думку дитини ОСОБА_4 , який підтримує позов матері про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.
З досліджених по справі доказів суд робить висновок, що відповідач по справі ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, а тому він підлягає позбавленню батьківських прав.
Також суд роз`яснює ОСОБА_3 , що у відповідності до статті 169 СК України у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення його батьківських прав, він має право звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
Судовий збір в сумі 992,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08.02.2023 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: А.М. Котляр