Номер провадження: 22-ц/813/3192/23
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Одеської обласної прокуратури на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю (а.с. 1-3).

18 травня 2022 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю задоволено. Стягнуто з держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, шляхом безспірного списання коштів з державного бюджету. Судовий збір за подання позовної заяви віднесено за рахунок держави (а.с. 50-55).

22 червня 2022 року, не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Одеська обласна прокуратура звернулась із апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою заперечення відповідача про те, що сам факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ЄРДР не свідчать про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені. Крім того, апелянт наголошує на тому, що визначальним у виниклих правовідносинах є те, що незгода позивача з прийнятими працівниками органів прокуратури процесуальними рішеннями, які були ним оскаржені в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження. Тому, апелянт вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, через що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні (а.с. 59-65).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу розподілено колегії суддів: головуючий суддя Гірняк Л.А., судді Колесніков Г.Я., Заїкін А.П. (а.с. 68). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 липня 2022 року за вказаною апеляційною скаргою відкрите апеляційне провадження (а.с. 73-73 зворот).

06 жовтня 2022 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін (а.с. 77-79).

21 лютого 2023 року рішенням Вищої Ради правосуддя №126/0/15-23 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2023 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючий суддя Цюра Т.В., судді: Сєвєрова Є.С., Комлева О.С. (а.с. 98). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2023 року справу прийнято до провадження (а.с. 95).

На підставі рішення Вищої ради правосуддя №763/0/15-23 від 01 серпня 2023 року суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2023 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М. (а.с. 113-113 зворот). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с. 114-115).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

У судовому засіданні 14 грудня 2023 року представник апелянта прокурор Елісашвілі Олена Миколаївна апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, позивач проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що неодноразове оскарження позивачем бездіяльності службових осіб державного органу вимагало зусиль і значного часу для захисту його порушеного права, що позначалося на перевтомі, втраті спокійного ритму життя. Суд першої інстанції також зазначив, що невиконання судових рішень викликало обурення і гнів, у зв`язку із перешкодою у захисті від вчиненого кримінального правопорушення, негативно впливало на життєві стосунки з оточуючими, пригнічувало душевний стан, призводило до депресії, наслідком чого погіршувалося самопочуття та втрата сну (у позивача). Тому, суд першої інстанції визнав зазначені страждання моральною шкодою та погодився із її розміром, у зв`язку з чим задовольнив позов, стягнувши моральну шкоду у розмірі 5000 гривень з держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури (а.с. 54-55).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обставини справи та оцінка апеляційного суду.

01 лютого 2021 року позивач подав прокурору Одеської обласної прокуратури заяву в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України з викладенням обставин, пов`язаних з невиконанням судових рішень Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2011 року, 22 вересня 2017 року та 18 травня 2018 року, та просив внести відомості до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 382, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України та розпочати досудове розслідування (а.с. 4).

Позивачу надана відповідь за №09/1/1-р-21 від 03 лютого 2021 року, в якій зазначено, що перевірку доводів, викладених у заяві переадресовано слідчим органам Національної поліції та роз`яснено позивачу його право на оскарження дій прокурора до місцевого суду (а.с. 6).

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2021 року у справі №522/2755/21, з розглядом скарги на бездіяльність начальника відділу Одеської обласної прокуратури щодо не внесення відомостей до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 01 лютого 2021 року, скаргу задоволено частково, зобов`язано уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести викладені у заяві ОСОБА_1 від 01 лютого 2021 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування (а.с. 7).

06 травня 2021 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/6360/21 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури зобов`язано уповноважених осіб прокуратури області вчинити дію спрямовану на виконання ухвали суду від 19 лютого 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященка Д. щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 01 лютого 2021 року (а.с. 8).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1-2 та 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 цієї статті визначено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено неправомірність дій посадових осіб Одеської обласної прокуратури, а останніми не спростовано факту невиконання ухвал слідчого судді щодо зобов`язання внести до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для відшкодування завданої позивачу такими діями моральної шкоди. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на важливість для позивача питань, з якими він звертався до відповідача для вирішення, оскільки підставою такого звернення було невиконання Управлінням Держгеокадастру в Комінтернівському районі Одеської області постанов Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2011 року, від 22 вересня 2017 року та від 18 травня 2018 року, що, у свою чергу, перешкоджає позивачеві у реалізації його прав та законних інтересів. З огляду на це, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави. Тобто, резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання.

Таким чином, з огляду на викладене вище, на підставі ст. 376 ЦПК України апеляційний суд вважає за потрібне змінити (доповнити) оскаржуване рішення в частині мотивування. Та оскільки суд першої інстанції помилково у резолютивній частині зазначив, що моральна шкода підлягає стягненню з Одеської обласної прокурати, апеляційний суд змінює резолютивну частину оскаржуваного рішення із зазначенням, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок держави. В іншій частині оскаржуване рішення апеляційний суд залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2022 року змінити та доповнити в частині мотивування. Змінити резолютивну частину рішення допустивши стягнення компенсації завданої моральної шкоди за рахунок держави.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда

Повний текст постанови складений 23 січня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк