Номер провадження: 22-ц/813/4208/23
Справа № 522/8941/16-ц
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В. О.,

Кутурланової О. В.,

секретар Виходець А. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2022 року у складі головуючого судді Єршової Л. С.,

встановив:

В 2016 році Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/0074/74/70742, укладеним 22 лютого 2007 року між Банком та ОСОБА_2 у сумі 360.00 доларів США, що по курсу НБУ становить 10142.24грн., що складається із заборгованості по поверненню кредитних коштів.

У 2017 році ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в якому просила визнати дії ПАТ Райффайзен Банк Аваль щодо нарахування плати за оформлення кредиту, заборгованості, процентів, штрафних санкцій та інших платежів за неукладеним договором від 22 лютого 2007 року № 014/0074/74/70742 неправомірними та визнати відсутність права вимоги Банка за договором від 22 лютого 2007 року № 014/0074/74/70742.

19 листопада 2022 року АТ Райффайзен Банк Аваль звернулось з заявою в якій просило замінити позивача АТ Райффайзен Банк Аваль його правонаступником - Акціонерним товариством ОКСІ БАНК.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2022 року заяву АТ Райффайзен Банк Аваль задоволено.

Замінено позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом АТ Райффайзен Банк Аваль у справі з позовом АТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ Райффайзен Банк Аваль про визнання дій неправомірними на його правонаступника АТ ОКСІ БАНК та залучено його до участі у справі.

Ухвала мотивована тим, що 28 січня 2021 року між АТ Райффайзен Банк Аваль та АТ ОКСІ БАНК укладено договір відступлення права вимоги №114/2-45 за кредитними договорами, відповідно до яких АТ ОКСІ БАНК набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і за кредитним договором №014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою у задоволені заяви АТ Райффайзен Банк Аваль відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки факту існування чи відсутності у АТ Райффайзен Банк Аваль права вимоги за кредитним договором №014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року на час укладання договору відступлення права вимоги з АТ ОКСІ БАНК, вказавши, що вказаний кредитний договір в силу вимог закону є неукладеним, а зі спливом у 2010 та 2012 роках позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_1 під час розгляду справи, Банк втратив право вимоги до неї. Також зазначила, що її вимоги за зустрічним позовом тісно та нерозривно пов`язані з особою кредитора, оскільки саме АТ Райффайзен Банк Аваль порушив умови договору 014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ Райффайзен Банк Аваль просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що у зв`язку із укладенням договору про відступлення права вимоги АТ Райффайзен Банк Аваль не є кредитором відносно ОСОБА_1 . Апеляційна скарга ґрунтується лише на незгоді з заявленими первісними вимогами по суті спору та не спростовує правомірність оскаржуваної ухвали.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи не з`явились.

Від представника АТ Райффайзен Банк Аваль Лозіної Ю.А., та від ОСОБА_1 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи заяви, подані сторонами про розгляд справи за їх відсутності, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а причини своєї неявки в судове засідання не повідомили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених цивільним процесуальним законодавством, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2007 року між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/0074/74/70742.

Укладення вказаного договору погоджено дружиною позичальника, ОСОБА_1

22 лютого 2007 року банк з метою забезпечення виконання умов кредитного договору уклав з ОСОБА_1 договір поруки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2013 року, з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 202 923.72 доларів США.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Звертаючись з вимогою до ОСОБА_1 , як до дружини позичальника, Банк просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором укладеним її чоловіком, посилаючись на те, що кредитний договір був укладений в інтересах сім`ї, з метою придбання нерухомого майна, а отже, в силу вимог частини 4 статті 65 СК України, створює обов`язки і для другого з подружжя.

Звертаючись з зустрічним позовом до ПАТ Райффайзен Банк Аваль ОСОБА_1 заперечує законність дій Банку з нарахування плати за оформлення кредиту, нарахуванню заборгованості , процентів, штрафних санкцій та інших платежів посилаючись на неукладеність кредитного договору та відсутність у Банку права вимоги.

28 жовтня 2021 року між АТ Райффайзен Банк Аваль та АТ ОКСИ БАНК укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-45, за умовами якого первісний кредитор ( АТ Райффайзен Банк Аваль) відступив новому кредиторові (АТ ОКСИ БАНК) за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредиторові права вимоги до боржників вказаним у реєстрі боржників (пункт 2.1 Договору).

До переліку кредитних договорів, боржників, який є невід`ємною частиною договору внесений боржник ОСОБА_2 , кредитний договір № 014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року, загальна сума заборгованості 10 335 395.06грн.

Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах та договорах забезпечення , що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора , включаючи право вимагати від боржників та поручителів, правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких в порядку, визначеному законодавством України, перейшли відповідні обов`язки боржника або які зобов`язані виконувати обов`язки боржника за кредитним договором та/або договорами забезпечення з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення (пункт 2.3 Договору).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на відсутність у АТ Райффайзен Банк Аваль права вимоги за кредитним договором №014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року на час укладання договору відступлення права вимоги з АТ ОКСІ БАНК, вказавши, що вказаний кредитний договір в силу вимог закону є неукладеним, крім того зі спливом у 2010 та 2012 роках позовної давності, про застосування якої заявлено нею під час розгляду справи, Банк втратив право вимоги до неї. Також зазначила, що її вимоги за зустрічним позовом тісно та нерозривно пов`язані з особою кредитора, оскільки саме АТ Райффайзен Банк Аваль, на думку заявника, порушив умови договору 014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано статтею 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Дослідивши матеріали справи, заяву про залучення у справі правонаступника кредитора та долучені до неї докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що АТ ОКСИ БАНК набуло всіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року, а відтак й встановив наявність підстав для заміни кредитора АТ Райффайзен Банк Аваль на його правонаступника АТ ОКСИ БАНК.

Так, відповідно до змісту пункту 2.3 Договору про відступлення права вимоги від 28 жовтня 2021 року № 114/2-45 новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах та договорах забезпечення, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора , включаючи право вимагати від боржників та поручителів, правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких в порядку, визначеному законодавством України, перейшли відповідні обов`язки боржника або які зобов`язані виконувати обов`язки боржника за кредитним договором та/або договорами забезпечення з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них , належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Враховуючи, що Банком заявлені позовні вимоги до ОСОБА_1 , як до особи, яка, на думку позивача, в силу вимог частини 4 статті 65 СК України, набула обов`язків за кредитним договором №014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року (боржник ОСОБА_2 ), що входить до портфеля заборгованості та вказаний в реєстрі боржників, новий кредитор АТ ОКСІ БАНК, в силу умов Договору про відступлення права вимоги від 28 жовтня 2021 року № 114/2-45, набув прав грошових вимог первісного кредитору відносно відповідача.

Доводи ОСОБА_1 щодо що неукладеності кредитного договору, та втрати права вимоги кредитора у зв`язку зі спливом позовної давності не спростовують висновків суду про залучення до участі у справі правонаступника кредитора, та є по своїй суті запереченнями щодо заявлених до неї позовних вимог про стягнення заборгованості.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що вимоги за зустрічним позовом тісно та нерозривно пов`язані з особою кредитора.

Як вбачається зі змісту зустрічного позову ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії Банку з нарахування плати за оформлення кредиту, нарахуванню заборгованості, процентів, штрафних санкцій та інших платежів посилаючись на неукладеність кредитного договору та визнати відсутність у Банку права вимоги за кредитним договором укладеним між Банком та ОСОБА_2 22 лютого 2007 року №014/0074/74/70742, заперечуючи тим самим проти заявлених до неї Банком вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до статті 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Отже, кредитні правовідносини, що виникли між сторонами на підставі кредитного договору, не є по своїй суті таким, що нерозривно пов`язані з особою кредитора, та допускають правонаступництво.

Відтак, у зв`язку із заміною первісного кредитора у правовідносинах щодо кредитного договору №014/0074/74/70742 від 22 лютого 2007 року, на підставі договору про відступлення права вимоги від 28 жовтня 2021 року № 114/2-45, до АТ ОКСІ БАНК перейшли всі права кредитора за вказаним договором. Позбавлення нового кредитора права брати участь у розгляді справи у якості відповідача, правонаступником якого він є у матеріальних правовідносинах щодо правомірності визначення розміру заборгованості за кредитним договором, суперечить завданню та засадам цивільного судочинства.

З огляду на вказане апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для заміни сторони у справі на її правонаступника, та вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Заперечення ОСОБА_1 проти дій Банку з нарахування плати за оформлення кредиту, нарахуванню заборгованості, процентів, штрафних санкцій та інших платежів з підстав неукладеності кредитного договору та відсутності права вимоги у позивача за первісним позовом суд має оцінити під час розгляду спору по суті. Такі заперечення не є перешкодою для вчинення процесуальних дій, необхідних для такого розгляду.

З наведеного вбачається, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 07 лютого 2023 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

О.В. Кутурланова