ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м.Суми

Справа №591/3874/22

Номер провадження 22-ц/816/180/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Вакули Вадима Миколайовича

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2022 року у складі судді Клименко А.Я., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 02 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в :

31 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 10 жовтня 2020 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , але не проживають однією сім`єю, мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває повністю на її утриманні, відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Через малолітній вік дитини (1 рік), що потребує постійного догляду матері, позивач позбавлена можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний дохід на утримання дитини та себе. Відповідач не має інших утриманців, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, які сплачувати на користь матері неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, і аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 31 серпня 2022 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн 40 коп судового збору.

Додатковим рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 грудня 2022 року заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі №591/3874/22 задоволено.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу на суму 6500 грн та 52 грн за поштове супроводження по доведенню доказів стороні відповідача, а всього 6552 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Вакула В.М., посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення змінити в частині розміру аліментів, визначених до стягнення, та прийняти постанову, якою стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, і аліменти виплачувати матері дитини починаючи стягнення з 31 серпня 2022 року.

Зазначає, що при визначенні аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, судом не враховано відсутність у відповідача постійного доходу та перебування на утриманні матері особи з інвалідністю ІІІ групи, та батька особи з інвалідністю І групи, який прикутий до ліжка і потребує постійного догляду, щомісячна виплата за що становить 4 грн 80 коп і є його єдиним постійним джерелом доходу.

Вважає, що визначений судом розмір аліментів 1/3 частини доходу є завищеним, необґрунтованим, він добровільно сплачує аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини доходу і визнає позов у такому розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 просять відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги. Вважають, що розмір аліментів на утримання дочки відповідача повинен дорівнювати 1/3 від усіх видів його доходу. Вказують, що суду надавалися докази щодо характеристики особи відповідача.

Ставлять питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10 жовтня 2020 року до 12 вересня 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7, 8, 70).

Дитина сторін зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 (а.с. 9, 14, 72).

ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 25).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 нерухомого майна у власності не має (а.с. 121).

Відповідно до довідки ТСЦ МВС № 5946 від 21 листопада 2022 року за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 122).

За інформацією Сумського міського центру соціальних служб від 16 серпня 2022 року № 328 ОСОБА_2 офіційно безробітній, працює без оформлення трудових відносин, отримує дохід від підробітку на будівництві (а.с. 72).

Згідно з даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у період 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року ОСОБА_2 отримував соціальні виплати (код доходу 128), у квітні 2022 року тримав виграш від ТОВ «СПЕЙСИК» у розмірі 13780 грн (а.с. 38-40, 45).

ОСОБА_2 одержує в Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 групи або особою, яка досягла 80-річного віку з 27 липня 2018 року в розмірі 04 грн 80 коп, на батька ОСОБА_6 , 1963 року, якому встановлена 1 Б група інвалідності безтерміново за загальним захворюванням (а.с. 124, 125, 126).

Мати відповідача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю 3-ї групи безтерміново за загальним захворюванням (а.с. 123).

За інформацією ГУНП в Сумській області від 11 серпня 2022 року № Н-129/аз ОСОБА_8 неодноразово зверталася до Сумського РУП із заявами про вчинення відносно неї протиправних дій ОСОБА_2 . У ході проведення перевірок відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протоком за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та розпочато кримінальне провадження № 000584 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 10-15).

Відповідно до чеків АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 у вересні, жовтні, листопаді 2022 року здійснював перерахування коштів на користь ОСОБА_1 з призначенням платежу «аліменти на дитину» (а.с. 61, 99).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що неповнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку батька, який в силу ст. 180 СК України зобов`язаний та, являючись працездатним, може її утримувати шляхом сплати щомісячно аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, з таким висновком місцевого суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення .

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет нa 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 років з 1 грудня 2022 року 2272 гривень.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін та вважає, що суд правильно визначився із способом їх стягнення, присудивши аліменти у частці від доходу батька.

Проте, визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку відповідача, а саме: 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції в повній мірі не дослідив його матеріальний стан та не врахував відсутність у нього рухомого та нерухомого майна, відсутність в матеріалах справи даних про наявність у відповідача грошових коштів на рахунках тощо, а також не звернув увагу на здійснення ним догляду за батьком особою з інвалідністю І групи, який потребує постійного догляду, та надання допомоги матері особі з інвалідністю ІІІ групи.

Крім того, слід зазначити, що мати зобов`язана утримувати дитину в такому ж розмірі як і батько, проте, місцевий суд взагалі не дослідив майновий стан та можливість ОСОБА_1 утримувати дочку нарівні із відповідачем.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та враховуючи, що з 1 грудня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлений у розмірі 2272 грн, наявність рівного обов`язку кожного із батьків утримувати дитину, а також з огляду на те, що відповідач не має стабільного доходу, надає допомогу батьку, якому встановлена інвалідність 1 Б групи безтерміново, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів 1/3 частина його заробітку щомісячно, є завищеним.

За таких обставин, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При задоволенні апеляційної скарги відповідача та зміні рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів клопотання позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Нежевело В.В. про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката в суду апеляційної інстанції задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2022 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31 серпня 2022 року, аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина