Ухвала

01 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 686/5838/18

провадження № 61-1304ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд»» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на гаражі № НОМЕР_1 , які розташовані по АДРЕСА_1 .

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, мотивованою тим, що він є власником блоку гаражів 2, обладнаного чотирма гаражними дверима (загальна площа яких становить 97,6 кв.м., гараж НОМЕР_1 ) по АДРЕСА_1 . Зазначав, що ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд», користуючись архівними записами Реєстру нерухомого майна на гаражі №5-8 не визнає право власності відповідача на блок гаражів, і має наміри протиправно ними розпорядитися на користь інших осіб, зокрема їх відчужити, що підтверджується повідомленням про проведення чергових загальних зборів 21 жовтня 2022 року та винесенням питання про відчуження будь-яких об`єктів нерухомості, які знаходяться по АДРЕСА_1 , що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування шкоди. У зв`язку з цим просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на гаражі № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на гаражі № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року апеляційну скаргу ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» задоволено.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року скасовано.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що в заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову не наведено належних та переконливих доказів на підтвердження того, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може ефективно забезпечити матеріально-правовий інтерес позивача та буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття саме такого виду забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчать на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У січні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки неповно оцінив вказану заяву, співмірність заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, обставини, що зумовили звернення з вказаною заявою, зокрема загрозу відчуження спірного майна.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

При постановленні ухвали про задоволення заяви і забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може унеможливити виконання рішення суду в даній справі.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У пункті 1 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20, зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено, що у березні 2018 року ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд»» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на гаражі № НОМЕР_1 , які розташовані по АДРЕСА_1 . Із метою забезпечення вказаного позову ОСОБА_1 просив накласти арешт на вказане майно.

Встановивши, що наведені у заяві обставини не свідчать про наявність ризику невиконання можливого рішення суду чи вчинення позивачем заходів, спрямованих на відчуження майна, право власності на яке є предметом вказаного спору, врахувавши, що накладення арешту на майно не є ефективним та співмірним із заявленими вимогами в цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та відмови у вжитті заходів забезпечення позову.

Указане відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року щодо забезпечення позову є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян