Справа №295/1577/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

10.02.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Козлова Андрія Івановича, про забезпечення позову, яка подана у цивільній справі за позовом, поданим представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Козловим Андрієм Івановичем, до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 09.02.2018, який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером 190, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2018, номер запису про право власності: 27471640.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача ОСОБА_4 . Оскільки останній інших спадкоємців не мав, позивач як спадкоємець п`ятої черги звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. із заявою про прийняття спадщини.

Під час оформлення своїх спадкових прав на майно, позивач дізналася про існування договору дарування квартири від 09.02.2018, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером 190, який зареєстрований Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2018, номер запису про право власності: 27471640, за яким ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту вищевказаного договору позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 став власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.11.2000, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Носаль Г.М. за реєстровим номером 878.

12.02.2020 ОСОБА_5 звернулася до Богунського районного суду м.Житомира з позовом про визнання недійсними договорів відчуження спірної квартири, однак рішенням суду у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту. Рішення набрало законної сили.

Вищезазначеним рішення суду було встановлено, що згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документа № КСУ-19-21/39378 від 11.08.2022 року підпис від імені ОСОБА_4 в графі «Продавець» в договорі купівлі-продажу квартири від 17.11.2000 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Носалем Г.М. та зареєстрованому в реєстрі за № 878, виконаний не ОСОБА_4 , і іншою особою.

З огляду на відповідне нормативне врегулювання, з урахуванням досліджених доказів суд дійшов висновку, що «договір» купівлі-продажу квартири із проставленими за текстом документа відомостями про продавця ОСОБА_4 , покупця ОСОБА_3 , а також зазначеними за таким «договором» істотними умовами правочину, не укладався ОСОБА_4 , а тому фактично є неукладеним.

Одночасно з позовною заявою, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно договору дарування квартири від 09.02.2018, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером 190, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2018, номер запису про право власності: 27471640.

Заява обґрунтована тим, що пред`явлення позову до суду викликано обґрунтованими підставами, які підтверджуються рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 21.12.2022 в цивільній справі №295/1876/20, яке набрало законної сили 26.01.2023, що свідчать про факт підроблення правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу квартири від 17.11.2000, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Носаль Г.М. за реєстровим номером 878, та у подальшому відповідач ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір дарування квартири від 09.02.2018, який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером 190, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2018, номер запису про право власності 27471640, внаслідок чого безпідставно набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим відповідач може в будь-який спосіб здійснити відчуження спірної квартири (продати, подарувати, передати в іпотеку, здати в оренду з правом викупу, тощо), а отримані від продажу кошти залишити собі одноособово.

На переконання заявника, існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч.13 ст.7 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Судом встановлено, що 17.11.2000 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Носаль Г.М. за реєстровим номером 878.

09.02.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером 190, та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2018, номер запису про право власності: 27471640.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2022 у справі №295/1876/20 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради про визнання недійсними договорів відчуження майна, у зв`язку з обранням позивачем неефективного способу захисту порушеного права.

Разом з тим, зазначеним рішенням суду встановлено, що згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизу та судово-технічної експертизи документа № КСУ-19-21/39378 від 11.08.2022 року підпис від імені ОСОБА_4 в графі «Продавець» в договорі купівлі-продажу квартири від 17.11.2000 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Носалем Г.М. та зареєстрованому в реєстрі за № 878, виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою.

Зі зворотного боку договору купівлі-продажу квартири від 17.11.2000 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Носалем Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 878, першим було виконано зображення відбитки печатки «Приватний нотаріус Житомирський міський нотаріальний округ Носаль Герман Михайлович», другим виконано друкований текст (лінії графлення), третіми нанесено підписи у графах «Продавець», «Покупець», Приватний нотаріус».

Суд дійшов висновку, що «договір» купівлі-продажу квартири із проставленими за текстом документа відомостями про продавця ОСОБА_4 , покупця ОСОБА_3 , а також зазначеними за таким «договором» істотними умовами правочину, не укладався ОСОБА_4 , а тому фактично є неукладеним.

Рішення суду набрало законної сили.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.04.2018 у справі №753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірну квартиру оформлено за відповідачем ОСОБА_2 , тому суд вважає, що заявник в заяві про забезпечення позову довів наявність обґрунтованих підстав вважати, що наявні ризики відчуження відповідачем спірного нерухомого майна, у зв`язку з чим ефективний захист та відновлення прав позивача та виконання рішення суду, у разі задоволення позову, може бути утруднене.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду заяви обставини суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, беручи до уваги зміст та обсяг заявлених вимог, те, що предметом позову є витребування майна з чужого незаконного володіння, захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є співмірним із заявленими позовними вимогами, тому, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке може бути ухвалено за результатами судового розгляду, а тому суд дійшов висновку про можливість застосувати в даній справі заходи забезпечення позову, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно договору дарування квартири від 09.02.2018, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером 190, який зареєстрований Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2018, номер запису про право власності: 27471640.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням її копії учасникам справи також направляється до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради для вжиття відповідних заходів щодо її виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник (представник позивача): ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Позивач: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Воробйова Т.А.