Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4480/22
Номер провадження 2/711/604/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м.Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Піковського В.Ю.,

при секретарі - Пасічній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нижня Горова 9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нижня Горова 9», звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги 9 084 грн. 43 коп., 3% річних 155 грн. 98 коп., інфляційних 787 грн. 84 коп., а всього 10 028 грн. 25 коп., а також судовий збір - 2 481 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката 5 200 грн. 00 коп.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 визначений суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В`ячеслав Юрійович для розгляду судової справи №711/4480/22.

Ухвалою суду від 23.09.2022 вказану цивільну справу прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду.

23.11.2022 представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Тарасенко А.Ю. подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

05.01.2023 представником позивача, адвокатом Харченком О.М. подано відповідь на відзив, в якому просить відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву у справі №711/4480/22 за позовом ОСББ «Нижня Горова 9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з надані житлово-комунальні послуги в повному обсязі.

Між тим, 18.01.2023 головою правління ОСББ «Нижня Горова 9» Цибульською Т., в особі адвоката Підгорного М.О., через канцелярію суду було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки відпала необхідність у стягненні заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 та просить повернути сплачений судовий збір в сумі 2 481 грн. 00 коп.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про залишення позову без розгляду підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як визначено ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, подання заяви про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Таким чином, у цьому випадку позивач скористався таким правом, що не суперечить вимогам процесуального законодавства і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб.

Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Щодо повернення судового збору позивачем, сплаченого ним при подачі даного позову в сумі 2481 грн. 00 коп., слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, а в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Так, пункт 4 ч.1 вказаної статті передбачає виключні випадки, коли сплачена сума судового збору не повертається судом, одним із яких є залишення заяви без розгляду за клопотанням позивача по справі.

Відповідно до положень ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182. Відповідно до п. 5 зазначеного порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що позивачем подано заяву про залишення даного позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України), яка прийнята судом, зазначена підстава для повернення судового збору не входить до переліку підстав, встановленого ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», який є вичерпним. Тож, у задоволенні клопотання представника позивача про повернення судового збору слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 257, 258-261, 353-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нижня Горова 9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, - залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про повернення судового збору, сплаченого при подачі даної позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: В. Ю. Піковський