Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 542/164/23

провадження № 2-о/542/9/23

01 травня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нові Санжари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в :

06 лютого 2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла вказана заява.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . З чоловіком вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1976 року. Під час сумісного проживання вони з чоловіком вели разом спільне господарство. ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що розмір її пенсії для порівняння з пенсійними виплатами померлого чоловіка є значно менший. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом існування.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Вказала, що 17.01.2023 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Однак, 24.01.2023 рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області їй відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що на момент смерті годувальника вона та її чоловік як подружжя проживали за різними адресами, та з відсутністю документів, що засвідчують факт перебування на утриманні годувальника.

Зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні та встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 22).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області відомості про отриману пенсію за віком за останні шість місяців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30).

13 березня 2023 року на адресу судуз Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області надійшла довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії на гр. ОСОБА_2 за період з 01.08.2022 по 31.01.2023 (а.с. 42).

В судовому засіданні 27.03.2023 заявниця та її представник підтримали подану заяву в повному обсязі та просили її задовольнити. Пояснення надали аналогічні, викладеним у заяві. Додатково заявниця зазначила, що з 1998 року її чоловік працював у м. Полтаві. У зв`язку з цим йому було надано службове житло у м. Полтава, де він і зареєструвався. Водночас, вказала, що з моменту реєстрації шлюбу з ним та до моменту його смерті, вони разом вели спільне господарство, заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки отримувала дохід, розмір якого був значно меншим за дохід її померлого чоловіка.

В судове засідання 01.05.2023 заявниця та її представник не з`явилися. Представник заявниці адвокат Євтухова Т.Д. надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявниці, заяву просила задовольнити в повному бсязі (а.с. 74).

Представник заінтересованої особи в судове засідання теж не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. 12 квітня 2023 року на адресу суду надійшли пояснення від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у яких представник заінтересованої особи зазначив, що у разі надання заявницею в ході судового розгляду справи належних та допустимих доказів про її перебування на утриманні, проти встановлення такого факту не заперечує, а розгляд справи просив проводити у відсутність представника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (а.с. 62-65).

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 26.09.1976 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Новосанжарським відділом РАЦС 26.09.1976 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.01.2023 (а. с. 8).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради про склад сім`ї №75 від 16.01.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 12).

Згідно з інформацією Полтавської міської ради від 02.02.2023 №01-12-05.1-11/1123/23, за відомостями територіальної громади місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 з 17.10.2006 по 05.01.2023 (а. с. 13).

Згідно з наданим до суду актом від 24.04.2023, складеним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , засвідченим депутатом Новосанжарської селищної ради Полтавської області Свистуном Віталієм Івановичем, ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де вели спільне господарство з часу реєстрації шлюбу і по день смерті ОСОБА_2 . Також в акті вказано, що ОСОБА_1 здійснила поховання свого чоловіка (а. с. 72-73).

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_4 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та їй відомо про те, що заявниця та її чоловік ОСОБА_2 перебували в шлюбі та разом проживали до моменту смерті останнього за адресою АДРЕСА_2 . Від шлюбу в них є син ОСОБА_7 , який має власну родину та проживає окремо від батьків. Повідомила, що ОСОБА_2 працював в м. Полтаві, але проживав за вищевказаною адресою. Зазначила, що вона та її чоловік перебували у дружніх відносинах з родиною ОСОБА_8 , допомагали один одному у вирішенні побутових, господарських, організаційних питань, пов`язаних з утриманням будинку, у якому вони проживають разом. Повідомила, що ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_2 мали спільні сімейні традиції, а також доглядали матір ОСОБА_1 .

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_1 є її подругою, а також колегою по роботі. Зазначила, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловікам ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 до моменту смерті останнього. Від шлюбу мають сина ОСОБА_9 ., який вже має власну родину. Показала, що ОСОБА_2 працював в м. Полтаві в НГДУ, але проживав в АДРЕСА_2 , разом із дружиною, доглядав матір заявниці. Сімейні обов`язки виконували разом, гарно ставились один до одного.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_1 є її колегою по роботі, та перебувала у шлюбі разом із ОСОБА_2 , вони разом проживали в смт Нові Санжари Полтавського району Полтавської області до моменту смерті останнього. Мають сина, якого разом виховували. ОСОБА_2 допомагав дружині з доглядом за її мамою. Їхня родина була зразковою, ОСОБА_2 часто проводив або зустрічав з роботи ОСОБА_1 , дарував їй подарунки.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 16.05.2013 (а.с. 14).

Відповідно до довідки про доходи №001242, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком, яка становить 2 816,23 грн на місяць. За період з серпня 2022року по січень 2023 року отримала дохід у розмірі 16897,38 грн(а.с. 15).

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області розмір призначеної і фактично отриманої пенсії у гр. ОСОБА_2 за період з 01.08.2022 по 31.01.2023, становить 15 532,42 грн на місяць. За період з серпня 2022року по січень 2023 року отримав дохід у розмірі 93194,52 грн (а.с. 42).

ОСОБА_1 17.01.2023 звернулася до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до рішення Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області від 24.01.2023 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.01.2023, заявниці було відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з тим, що на момент смерті годувальника подружжя проживало за різними адресами та з відсутністю документів, що засвідчують факт перебування на утриманні годувальника ( а.с. 9-10).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно з п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, суд погоджується з посиланням заявниці, що одержання нею пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Однак, як вбачається з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Цей висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 отримував пенсію в значно більшому розмірі, ніж його дружина.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у цивільній справі № 210/343/19 зазначила: «Встановивши, що допомога яка надавалась ОСОБА_1 померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка. Доводи касаційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом, не приймаються Верховним Судом до уваги, оскільки судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення даного спору.»

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що заявниця на момент смерті чоловіка отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм чоловіком з часу реєстрації шлюбу та до моменту його смерті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно основним джерелом засобів до існування заявниці у період спільного проживання у шлюбі, який передував смерті її чоловіка, була допомога з боку чоловіка, оскільки останній за життя отримував в рази більшу за неї пенсію, та таким чином дохід чоловіка заявниці за життя до дня його смерті був основним джерелом існування родини, що вказує та доводить те, що вона перебувала на його утриманні.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка.

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувала на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня його смерті- ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області, місцезнаходження: вул. Кравчука, 22-В, м. Луцьк, 43026.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.