Провадження № 2/344/3209/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника позивача адвоката Бондаренко К.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Федів І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.01.2019 у справі №344/9055/18 та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнути судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.01.2019 шлюб між сторонами розірвано.

У відповідності до рішення Івано-Франківського міського від 23.01.2019 у справі №344/9055/18 вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На момент прийняття рішення суду, оскільки відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд прийняв рішення про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі розміром 1600 гривень щомісячно.

Також позивач зазначає, що протягом усього часу щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів відповідач так і не здійснював свого батьківського обов`язку в утриманні дитини, навіть в примусовому порядку. Оскільки заробітку позивачки вкрай не вистачає для самостійного утримання сина, а тому у неї виникла необхідність у зміні способу виконання раніше прийнятого рішення суду, враховуючи й те, що у відповідача змінився характер отримання доходів та матеріальний стан.

На даний час відповідач має регулярний постійний дохід у вигляді щомісячного грошового утримання, оскільки влаштувався до лав Збройних сил України та перебуває на військовій службі у відповідній військовій частині.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, факт відсутності інших непрацездатних осіб на його утриманні, відсутності протипоказань щодо стану здоров`я, враховуючи його задовільний рівень щомісячних доходів, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний здійснювати свій батьківський обов`язок в утриманні неповнолітньої дитини, розмір якого повинен становити 1/3 частину від його щомісячних доходів (а.с.1-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.08.2023 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.14-15).

Ухвалою від 01.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.17).

Позивач та представник позивача адвокат Бондаренко К.О. у вступному слові позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити. Просили збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач також вказувала, що відповідач ОСОБА_2 на даний час має заборгованість зі сплати аліментів. Перебуває на військовій службі, має постійний дохід у вигляді щомісячного грошового утримання, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від його доходу. Зазначила, що дитина хворіє та потребує витрат на лікування.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Федів І.І. у судовому засіданні вказав, що відповідач має проблеми із здоров`ям, оскільки у зв`язку з проходження військової служби отримав травму, внаслідок чого проходив лікування у військовій частині та з даного приводу надав підтверджується документи. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 13 червня 2017 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за №1329. Батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2019 року у справі №344/9055/18 шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_1 . Вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1600 гривень, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину до досягнення ним повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 21.06.2018 (а.с. 10-13).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання №215 від 12.06.2018, виданою Тумирською сільською радою, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно з Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання 2615-, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою:, с. Тумир Галицького району Івано-Франківської області (а.с.9).

Відповідно до розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/9055/18 від 05.03.2019, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1600 гривень і до повноліття, сума заборгованості зі сплаті аліментів станом на 01.11.2023 становить 23 221, 04 грн. Сума коштів, сплачених боржником/стягнутих виконавцем станом на 01.11.2023 становить 42 378, 96 грн., заборгованість становить 23. 221,04 грн. (а.с. 46).

Згідно з відповіді на запит від 07.11.2023 Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Державної податкової служби України в рамках виконавчого провадження №60068009 від 16.09.2019, ОСОБА_2 у 1 кварталі 2019 року мав суму нарахованого доходу у розмірі 2250 грн., у 2 кварталі 2019 року - 2250 грн., у 2 кварталі 2020 року - 3755,68 грн., у 3 кварталі 2020 року - 4041, 09 грн., у 4 кварталі 2020 року - 2954, 55 грн., у 1 кварталі 2021 року - 315, 79 грн., у 2 кварталі 2023 року - 75 599,64 грн. (відповідна військова частина) та 500 грн. (ТОВ "СПЕЙСИКС") .

Із довідки відповідної військової частини від 29.03.2023 №1107 вбачається, що солдат ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у відповідній військовій частині по мобілізації по теперішній час (а.с. 8).

Відповідно до довідки відповідної військової частини від 26.09.2023 №900 солдат ОСОБА_2 дійсно в період з 11.06.2023 по 09.08.2023, з 05.09.2023 по 12.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с. 56).

Згідно із довідки відповідної військової частини від 03.09.2023 №328 солдат ОСОБА_2 10 серпня 2023 року одержав осколкові поранення правої і лівої гомілки під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань (а.с. 57).

Відповідно до первинної медичної картки, виданої ПХГ м.Добропілля від 11.08.2023, ОСОБА_2 отримав поранення. Діагноз: ВОНП м`яких тканин правої гомілки та ВОДП м`яких тканин лівого стегна (а.с. 50-51).

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1566/513, виданої 04.09.2023 КНП «Недригайліська лікарня», долученої представником відповідача, ОСОБА_2 знаходився у стаціонарі з 12.08.2023 до 04.09.2023, з діагнозом: ВОДП м`яких тканин лівого стегна та ВОНП м`яких тканин правого колінного суглобу. Проведено лікування та ОСОБА_2 виписано в задовільному стані (а.с. 48-49).

Згідно з довідки, виданої АТ КБ «Приват Банк» від 19.10.2023 №OG88EPOUNQ6LF2NT, про рух коштів по картці/рахунку, ОСОБА_2 отримав 11.09.2023 надходження в сумі 20 249, 43 грн. (а.с. 47).

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.182 СКУкраїни, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач просить розмір аліментів змінити з твердої грошової суми в розмірі 1600 грн. на розмір 1/3 частини від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що розмір аліментів є незначним, не задовольняє потреб дитини, її заробітку не вистачає для самостійного утримання сина, а у відповідача змінився характер отримання доходів та матеріальний стан.

Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилися відповідні обставини (вік дитини, рівень її потреб, економічна ситуація в державі тощо), як і змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Крім того, як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

За вказаний період часу неповнолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виріс, змінилися його потреби в розвитку, харчуванні, побуті, коштів, які позивач отримує не вистачає на його належне утримання.

Крім того, як встановлено судом, відповідач офіційно працевлаштований, отримує дохід, у зв`язку із чим має матеріальні можливості для сплати аліментів на дитину у більшому розмірі. Разом з тим, суд також враховує стан незадовільний стан здоров`я відповідача, який потребує відновлення.

Враховуючи зазначене, суд визнає за необхідне та достатнє збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно.

Докази, які б спростовували вищезазначений висновок суду щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості відповідача оплачувати аліменти у більшому розмірі в матеріалах справи відсутні, а судом таких обставин не встановлено.

Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків.

Одночасно мінімальним рекомендованим розміром аліментів є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач в процесі розгляду справи не довела можливість відповідачем сплачувати аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, і судом такого не встановлено. Разом з тим відповідач є працездатною особою, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей, непрацездатних осіб.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про доцільність стягування з відповідача аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у збільшеному розмірі, а саме в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, стягнення аліментів відповідно до нового способу починається з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 1073 грн 60 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 137, 141, 210, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.01.2019 у справі №344/9055/18 та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.01.2019 у справі №344/9055/18 припинити з дня набрання законної сили рішенням суду.

У іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 14 листопада 2023 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.