СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2207/23
ун. № 759/3850/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 року визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справа передана судді 02.03.2023 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Згідно з ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України передбачає виключення з цього правила, встановлюючи підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, ч. 2 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебуванням позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує місце проживання ОСОБА_2 за адресою: село Чорниж, Волинська область. Відповідно до інформації про місце проживання особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» такої людини не знайдено.

Отже, ОСОБА_2 не має зареєстрованого у встановленому законодавством порядку місця проживання у Святошинському районі міста Київ.

Позивачка вказує, що син ОСОБА_3 постійно за сумісною домовленістю сторін спору перебуває з нею. Жодних підтверджень своїх слід ОСОБА_1 не надає, що перешкоджає суду встановити чи підсудна дана справа Святошинському районному суду м. Києва.

Суд звертає увагу, що Позивачка не надає жодних відомостей щодо підстав для подання позовної заяви саме до Святошинського районного суду м. Києва. Тобто, ОСОБА_1 має надати суду належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що справа підсудна Святошинському районному суду м. Києва. Суд вважає необхідним вказати, що це можуть бути, наприклад, докази того, що малолітній син подружжя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на її утриманні або докази, що підтверджують неможливість Позивачки за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. До того ж, відповідно до ст. 28 ЦПК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можуть подати до суду спільну заяву, з якої буде вбачатись, що між позивачем та відповідачем була здійснена домовленість щодо розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Горбенко