Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначила, що з 06.05.1996 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_3 .

Від спільного подружнього життя у сторін народилося п`ятеро дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на теперішній час вже є повнолітніми, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є неповнолітніми.

Посилаючись на те, що сім`я фактично розпалася, вже три роки сторони мешкають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, спільне життя не склалось через різні погляди на життя, постійні сварки та непорозуміння, збереження сім`ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Ухвалою судді від 14.09.2022 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк позивачу для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 18.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.12.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на те, що останньою відомою адресою проживання відповідача ОСОБА_2 є с. Кущове Оріхівського району Запорізької області, що знаходиться в тимчасовій окупації, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виклик відповідача в судове засідання здійснено в порядку ч. 11 ст. 128, ч. 1 ст. 12-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав.

Відповідно до ст. 280, 281ЦПК України суд, за згодою позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 06.05.1996 року виконкомом Комишуваської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 05, відповідно якого 06.05.1996 року укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_10 ».

Від шлюбних відносин сторони, на час розгляду справи, мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 17.10.2006 року), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 18.01.2011 року), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 05.02.2013 року).

Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно статей 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позивач скористалася даним правом та звернула ся до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (стаття 109 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, на протязі трьох років вони проживають окремо один від одного, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі одному з подружжя і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, відтак, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований 06.05.1996 року виконкомом Комишуваської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 05.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_6 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А. Галущенко