Справа № 541/3080/22
Номер провадження 2/541/145/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 лютого 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., за участю секретаря судового засідання Гуриної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргороді в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталія Юріївна,

в с т а н о в и в:

06 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою в якій просили визнати за ними по частини права власності на земельну ділянку площею 4,27 га, кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №034869 від 31.10.2000 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що в місті Горішні Плавні (попередня назва м. Комсомольськ) Кременчуцького району Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30.07.2021 року.

Після її смерті залишилася спадщина, зокрема право на земельну ділянку площею 4,27 га, кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №034869 від 31.10.2000 року.

Померлою ОСОБА_4 5 липня 1996 року був складений заповіт, посвідчений секретарем Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 05.07.1996 року за реєстровим №62, відповідно до якого спадкоємцем всього майна померлої, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповідає - дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, після померлої матері ОСОБА_4 , не зверталась та спадкова справа не заводилась, проте, остання доглядала ОСОБА_4 , допомагала по господарству, обробляла земельну ділянку, користувалася речами домашнього вжитку, належними спадкодавцю, проживала з нею до дня її смерті та здійснювала поховання, відповідно цього, прийняла на зберігання відповідні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Після поховання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 володіла та розпоряджалась майном померлої. Згідно зі ст. 535 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), спадкоємців обов`язкової частки не було.

Маючи намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка фактично прийняла свої спадкові права у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, але належним чином не оформила після ОСОБА_4 , будучи спадкоємцем 1-ої черги за законом, ОСОБА_1 та чоловік померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , у встановлений законом шестимісячний термін звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , де була заведена спадкова справа №24/2021, але свідоцтва про право на спадщину за законом не отримали.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. 09.02.2022 року було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не подано документів про право власності на вказане вище спадкове майно, які необхідні для вчинення нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_3 , відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 05.07.1996 року після смерті ОСОБА_4 , не прийняла і не оформила право власності на земельну ділянку площею 4,27 га,_ кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області та не зареєструвала право власності на своє ім`я.

Позивачі не мають можливості нотаріально оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 4,27 га, кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області, у зв`язку з чим вимушені звертатись до суду з метою захисту свого права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка фактично прийняла свої спадкові права у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, але належним чином не оформила після смерті ОСОБА_4 .

В судове засідання позивачі не з`явилися, їх представник адвокат Жага Е.Г. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги своїх довірителей підтримав, просив задовольнити, також просив розглянути справу у їх відсутність.

Представник відповідача Комишнянської селищної ради Миргородського району, в судове засідання не з`явився. Установа надіслала заяву, в якій справу просила розглянути без участі їхнього представника.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала копію спадкової справи, заперечень ,заяв, клопотань не надала.

Суд, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право на земельну ділянку площею 4,27 га, кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ГІЛ №034869 від 31.10.2000 року (а.с. 17). За життя ОСОБА_4 5 липня 1996 року склала заповіт, який був посвідчений секретарем Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 05.07.1996 року за реєстровим №62, відповідно до якого все своє майно де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла - дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13,14,18). Остання прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном: обробляла земельну ділянку та зберігала Державний акт про право власності на земельну ділянку. З заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4 не зверталась та спадкова справа не заводилася (а.с.23). ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Після її смерті згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої також ввійшла земельна ділянка площею 4,27 га, кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №034869 від 31.10.2000 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яку остання фактично прийняла після померлої матері ОСОБА_4 , але юридично не оформила.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є позивачі по справі дочка ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2 , які в строки звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини (а.с.11-13). ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про одруження змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.12)

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю, 01.10.2021 видала позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадщини, а 09.02.2022 року відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,27 га, що знаходиться на території Комишнянської селищної ради Миргородського району у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 65-115).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , то судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_3 після смерті своєї матері ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, позивачі не можуть реалізувати своє право на спадкування після померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Неналежне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права власності на спірне майно за позивачами в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

В зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.1258,1261 ЦК України, ст.ст.258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину земельної ділянки площею 4,27 га кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №034869 від 31.10.2000 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину земельної ділянки площею 4,27 га кадастровий номер :00:010:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №034869 від 31.10.2000 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована проживаючою в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований проживаючим в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Жага Едуард Григорович, вул. Незалежності, 15-А оф. 8 м.Миргород, Полтавська область.

Відповідач: Комишнянська селищна рада Миргородського району Полтавської області, юридична адреса: смт.Комишня Миргородський район Полтавська область, вул. Миру, 84, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталія Юріївна, адреса: пр.Маяковського, 10 м.Київ, 02217.

Суддя: Л. Г. Шатілова