Справа № 591/1826/21
Провадження № 2/591/308/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся 22 березня 2021 року з позовом до ОСОБА_1 та свої вимоги мотивує тим, що між Публічним ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 20 червня 2018 року на підставі кредитного договору № 501, видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 17000 грн., який згодом збільшено до 27940,78 грн.

21 грудня 2018 року ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» змінило тип товариства з публічного на акціонерне товариство.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18 лютого 2021 року складає 43061 грн. 88 коп., з яких: 27940 грн. 78 коп.- заборгованість за кредитом, 15121 грн. 10 коп. заборгованість за процентами, 0 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, 0 грн. 00 коп. штрафні санкції.

Посилаючись на зазначені обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 43061 грн. 88 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 грн. 00 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року відкрито провадження у зазначеній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням справи до розгляду на 09 серпня 2021 року о 10 год. 30 хв.

09 серпня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, зазначаючи про те, що вже відбувається стягнення боргу з ОСОБА_1 за виконавчим написом за тих самих підстав (а.с. 46-47).

09 серпня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 листопада 2021 року, 11 год. 00 хв. у зв`язку з наявністю клопотання про закриття справи та неявкою в суд усіх учасників справи, визнано явку представника позивача обов`язковою.

10 листопада 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про наслідки не повідомлення позичальника про реорганізацію банку, в якому вказує на те, що так як ні ПАТ «ПУМБ», ні АТ «ПУМБ» не повідомляли позичальника про проведені зміни, не врегулювали відносини з останніми, а тому всі ризики наслідків несе банк по цей час. Позичальник правомірно зупинив виконувати свої зобов`язання банку. Вважає, що так як додаткові договори між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 не укладалися, відносини між банком та позичальником не врегульовані, а тому зобов`язання у останнього перед АТ «ПУМБ» відсутні. Просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 60).

10 листопада 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких зазначає, що кредитний договір № 501 з підписом ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не доданий, тому такий Кредитний договір між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 не укладався та останній свій підпис на ньому не залишав.

Про умови Кредитного договору № 501 в частині нарахування та сплати відсотків, комісії, пені, штрафів тощо, відповідачу ОСОБА_1 не було відомо, та останній не брав на себе зобов`язання виконувати умови, які не підписував.

Позивач зазначає, що на кредитній картці було збільшено кредитний ліміт з 17 000 грн. до 27940,78 грн., при цьому не додає до позовної заяви жодного рішення ПАТ «ПУМБ» про таке збільшення.

Отже, відповідач ОСОБА_1 не брав на себе зобов`язання за Кредитним договором № 501, не підписував його, а також відсутні докази збільшення кредитного ліміту, хто звертався з цією вимогою позивач не зазначає, доказів з цього приводу позовна заява не містить.

Отже, позивач не зазначив з якої дати відповідач перестав виконувати зобов`язання та не вказує конкретного строку у місяцях або роках, та обмежується загальною фразою «довготривалий період».

До позовної заяви позивачем додана заява № 501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якому визначена орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом у розмірі 21335,66 грн.

При цьому, 13 серпня 2020 року позивач отримав виконавчий напис № 27330, в якому зазначена сума заборгованості за кредитом у розмірі 24 511,16 грн. та цю суму позивач підтвердив випискою з рахунку, коли звертався до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

Отже, оцінюючи документи та відомості, неможливо з`ясувати конкретну суму заборгованості за кредитом та конкретну суму яка надавалась/отримувалась відповідачем в якості кредиту.

Позивач вказує, що 15121,10 грн. - заборгованість за процентами. Він залучає копію письмової вимоги (повідомлення), в якій зазначена сума заборгованості у розмірі 37103,92 грн., тим самим фактично змінює умови Кредитного договору, а тому нарахування відсотків після отримання такої вимоги відповідачем незаконні.

Позивач має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору, після спливу визначеного договором строку кредитування нарахування відсотків є безпідставним.

Отже, позивач неправомірно нарахував проценти та відніс їх до заборгованості, всупереч зміненим умовам Кредитного договору письмовою вимогою (повідомленням).

Відповідач ОСОБА_1 дійсно отримав картку в АТ«ПУМБ», користувався, коштами та погашав заборгованість та станом на дату звернення позивача до суду заборгованості не було (а.с. 65-66).

11 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10 лютого 2022 року, 11 год. 00 хв., витребувано докази за клопотанням відповідача.

14 лютого 2022 року від представника позивача АТ «ПУМБ» надійшла відповідь на запит з повідомленням, в якій зазначає, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості був здійснений відповідачем 05 листопада 2019 року. Факт отримання кредиту підтверджується Заявою та випискою з особового рахунку відповідача.Історія платежів підтверджується випискою із особового рахунку Відповідача.

20 червня 2018 року відповідач звернувся до Банку з метою відкриття рахунку та отримання кредиту. Підтвердженням відкриття рахунку та надання позивачу кредиту є Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 501 від 20 червня 2018, яка була підписана відповідачем. Відповідно до Заяви відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок та надати кредитну картку.

Відповідачу був відкритий 20 червня 2018 року поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надана кредитна картка № НОМЕР_2 .

Банк, звертаючись до суду з позовом на підтвердження позовних вимог та розміру заборгованості відповідача надав копію Заяви, виписку з рахунку відповідача і розрахунок заборгованості. Записка по рахунках/картах банка є належним та допустим доказом (а.с.92-97).

10 лютого 2022 року зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді справи № 591/1470/20 провадження № 2/591/148/22 розгляд справи відкладено до 18 квітня 2022 року 10-00 год.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 08 вересня 2022 року.

08 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 31 жовтня 2022 року, 16 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою позивача та відповідача, відсутністю відомостей щодо належного сповіщення сторін.

31 жовтня 2022 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у Сумській області, розгляд справи відкладено до 05 січня 2023 року, 16 год. 00 хв.

05 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 22 лютого 2023 року, 16 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою сторін.

В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені судом належним чином про час і місце судового розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 червня 2018 року між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № 501, видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 17000 грн., що підтверджується заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 501 від 20 червня 2018 року (а.с.6).

Відповідачу був відкритий 20 червня 2018 року поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надана кредитна картка № НОМЕР_2 .

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 14-318цс18).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем підписано Заяву №501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб 22 червня 2018 року.

Належних та допустимих доказів того, що сторонами в момент підписання оспорюваного договору було не додержано вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, матеріали справи не містять та стороною відповідача суду не надано.

З врахуванням положень законодавства та того, що відповідач заперечує факт підписання зазначеної заяви, саме він повинен довести обставини, на які посилається, заперечуючи проти позову.

Оскільки під час судового розгляду не було надано належних та допустимих доказів на спростування того, що підпис в заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб належить позичальнику, зокрема висновку почеркознавчої експертизи, то суд приймає саме вказану заяву як доказ укладання кредитного договору позики між позивачем та відповідачем.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач як боржник за кредитним договором не виконував зобов`язання по кредитному договору ні ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ні АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про зміну типу товариств з публічного на акціонерне товариство за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Щодо заперечень відповідача про ненадання належних доказів на підтвердження заборгованості за кредитом, суд застосовує правову позицію Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.

Так, згідно цієї позиції належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

При цьому суд враховує обставини того, що відповідач не заперечував факт наявності взаємовідносин з позивачем, отримання грошових коштів шляхом зняття їх з карткового рахунку, а також часткове погашення заборгованості.

Позивач використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, звернувшись 23 червня 2020 року до позичальника з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 37103 грн. 92 коп. в строк до 30 червня 2020 року (а.с. 25-26).

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги банку.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16ц (провадження № 14-318цс18), згідно якої суд касаційної інстанції відступив від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1199цс16.

Як вже зазначалось, 23 червня 2020 року банк звернувся з вимогою до відповідача про повернення заборгованості за кредитом в строк до 30 червня 2020 року (а.с. 25-26).

Таким чином нарахування процентів за користування кредитом, починаючи з 01 липня 2020 року не відповідає вимогам законодавства та умовам укладеного між сторонами договору.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає сплаті сума заборгованості по процентам за період з 02 липня 2018 року по 30 червня 2020 року в розмірі 8414 грн. 87 коп.

Доводи відповідача про здійснення погашення ним кредитного договору в повному обсязі не підтверджені належними та допустимими доказами. Також відсутні докази на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

За таких обставин позовні вимоги АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 36 355, 65 грн. (27940,78 грн. сума заборгованості за кредитом, 8414,87 грн. - сума заборгованості по процентам,),

В іншій частині позовних вимог АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» слід відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до суми задоволеного позову в розмірі 1906 грн. 80 коп. (84%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 36355 грн. 65 коп., а також судові витрати в розмірі 1906 грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»», місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 06 березня 2023 року.

Суддя А.П. Сидоренко