Справа № 309/5335/22
Провадження № 2/309/1008/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05 січня 1989 року народження.

ОСОБА_4 на день смерті проживала сама за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хустської міської ради від 08.11.2022 року. Зміна назви вулиці підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Хустської міської ради від 08 листопада 2022 року за № 752/02-22.

Чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 13 листопада 1984 року.

Факт її споріднення з ОСОБА_4 підтверджується довідкою Державного архіву Закарпатської області щодо народження ОСОБА_4 із зазначенням батьків від 25.10.2022 року за № Б-1035/-1-17, архівною довідкою Державного архіву Закарпатської області щодо ОСОБА_6 із зазначенням батьків від 25.10.2022 року за № Б-1035/-1-17, свідоцтвом про народження відповідачки ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 від 13.03.1964 року, свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 15 липня 1976 року, свідоцтвом про народження відповідачки ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 від 21.07.1978 року, свідоцтвом про одруження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 серії НОМЕР_6 від 26.01.1999 року та свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_7 від 25 червня 2002 року. Слід зазначити, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_8 від 27.02.1978 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини у відповідності до ст. 1218 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) ввійшли всі права та обов`язки, що належали померлій на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Спадкове майно склалося - з житлового будинку загальною площею 36,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який побудований 1970 року і який належав померлій, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Хустської міської ради від 10.11.2022 року за № 754/02-22.

ОСОБА_4 до своєї смерті проживала фактично в одному дворі, але в окремому будинку. Сім`я позивачки здійснювали за нею догляд. Після її смерті ОСОБА_2 не оформила спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів крім цього ОСОБА_2 не здогадувалась, що померла має іншу поштову адресу. Позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у сімейному колі порадившись, що спадщину повинна оформити саме вона у зв`язку із чим вона звернувшись до приватного нотаріуса Рошинець Н.П., для оформлення спадщини на спадкове майно та надавши їй всі наявні у позивачки документи нотаріус роз`яснила їй на неможливість оформлення спадщини, оскільки в неї відсутні документи які підтверджують право власності померлої на житловий будинок, у зв`язку із чим їй потрібно звернутися до суду.

Крім цього позивачка зазначає, що при народженні померла ОСОБА_4 записана за іменем ОСОБА_12 . Після входження Закарпатської області до складу УРСР вона змінила його на ім`я « ОСОБА_13 » та всі подальші документи виготовляла на це ім`я, у зв`язку із чим свідоцтво про її смерть також видане на ім`я ОСОБА_13 .

У зв`язку з вище зазначеним, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Представник позивача адвокат Довгій В.І. подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, подавши заяву, у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, подавши заяву, у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Рошинець Н.П. в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, залишає вирішення справи на розсуд суду.

В зв`язку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 05 січня 1989 року народження /а.с.8/.

Спадкове майно ОСОБА_4 після її смерті склалося з житлового будинку загальною площею 36,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який побудований 1970 року і який належав померлій, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Хустської міської ради від 10.11.2022 року за № 754/02-22 /а.с.14/.

Згідно матеріалів справи померла ОСОБА_4 проживала фактично в одному дворі, але в окремому будинку. Сім`я позивачки здійснювали за нею догляд.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав.

Таким чином, оскільки право власності на житловий будинок було набуто спадкодавцем ще у 1970 році, однак відповідні оригінали правовстановлюючих документів відсутні, така не є самочинним будівництвом, на будинок виготовлено технічний паспорт, то такий входив до складу спадщини за померлою ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Відтак відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті тітки не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини.

Оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину за померлою ОСОБА_4 у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України, а інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 206, 258-259, 264-265,354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_9 мешканкою АДРЕСА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 3 березня 2023 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.