Справа № 504/5565/23
Провадження № 2-о/504/301/23
У х в а л а

про залишення заяви без руху

"28" грудня 2023 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К. розглянувши заяву адвоката Шевчук Кирило Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Доброславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , про встановлення факту, що має юридичне значення (народження дитини),-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Староказаче від матері ОСОБА_2 .

Встановлення даного факту потрібно заявнику для реєстрації народження дитини.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, самі обставини, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Згідно з статтею 23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.

Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону.

Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктом 1.3 розділу І Правил передбачено, що заяви громадян України про поновлення актових записів цивільного стану, які були складені компетентними органами іноземних держав, розглядаються на загальних підставах з дотриманням вимог цих Правил.

Відсутність зазначених актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально.

Якщо метричні книги або книги державної реєстрації актів цивільного стану передані на зберігання до державного архіву, відсутність актового запису цивільного стану підтверджує архівна довідка, видана державним архівом в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві або Севастополі.

Згідно з пунктом 3.11 розділу ІІІ Правил на підставі поданих заявником та затребуваних відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України документів та їх аналізу складається висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (додаток 12).

Відповідно до пункту 1.15 розділу І Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Звертаючись до суду адвокат представив суду відповідь органу державної реєстрації актів цивільного стану про те, що для реєстрації народження з пропуском строку дитини ОСОБА_3 потрібні необхідні документи, які у заявника відсутні.

Проте це не є відповіддю про відсутність актового запису про народження ОСОБА_3 .

Отже, заявником не дотримано вищенаведеного порядку поновлення актового запису, передбаченого наведеними Правилами.

Суддя звертає увагу, що встановлення факту народження особи в певний час в судовому порядку можливо лише у випадку наведеному процесуальним законом.

Суддя нагадує, що реєстрація народження особи здійснюється компетентними органами державної реєстрації актів цивільного стану в спеціальному порядку, так само, як і поновлення втрачених актових записів.

Крім того, з представленої відповіді не вбачається, що перевірка актових записів здійснювалась по прізвищу жінки, яка народила дитину- ОСОБА_4 , яке вказано у медичні довідці про народження, яка є, серед іншого, підставою для реєстрації народження дитини.

Отже перевірку слід здійснити по прізвищу ОСОБА_2 .

Більш того, вказана довідка входить до переліку документів на підставі яких здійснюється реєстрація народження дитини.

Суддя звертає увагу, що висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану суду не представлено.

Крім того, до заяви не надано документу, який підтверджує саму особу заявниці.

За відсутності такого документа (паспорту, іншого документу що його замінює), особа заявниці має бути встановлена органами поліції.

У певних випадках орган поліції може відмовити у цьому.

Крім того, має бути наданий витяг з відповідних реєстрів про відсутність кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 .

З метою ідентифікації особи ОСОБА_3 як сина ОСОБА_4 суд пропонує вирішити питання призначення генетичної експертизи ДНК сина та матері, а для підтвердження віку ОСОБА_3 вирішити питання призначення експертизи віку особи (проведення рентген дослідження скелету (суглобів) особи).

Також, заявник має вказати повні відомості про матір, яка народила дитину, батька дитини, їх громадянство, тощо (відомості які встановлені правилами державної реєстрації актів цивільного стану), оскільки ці відомості є обов`язковими для позначення у остаточному рішенні суду.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки), § 49). Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обов`язків».

Таким чином, у статті 6 § 1 представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (Golder v. the United Kingdom (Голдер проти Сполученого Королівства), § 36). «Право на суд» та право на доступ не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (Philis v. Greece (Філіс), § 59; De Geouffre de la Pradelle v. France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), § 28, і Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], § 229)

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 36; Nunes Dias v. Portugal (Нун`єш Діаш проти Португалії) (dec.) стосовно правил, що регламентують сповіщення).

Правила, які регламентують етапи і терміни подачі заяви на судовий розгляд спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і відповідність нормам, а саме, принципу правової визначеності (Canete de Goni v. Spain (Кан`єте де Гоньі проти Іспанії), § 36).

Враховуючи вищезазначене, правила, що стосуються предмета спору чи застосування цих правил, не повинні перешкоджати сторонам у отриманні доступного судового захисту (Miragall Escolano v. Spain (Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії); Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic (Звольський та Звольстка проти Чехії), § 51).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання позивачем ухвали.

На підставі наведеного, керуючись п.5 ч.3 ст.175, ч.ч.1,2 ст.185, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Шевчук Кирило Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Доброславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , про встановлення факту, що має юридичне значення (народження дитини), - залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання заявником ухвали.

Копію ухвали направити заявнику та роз`яснити, що в установлений судом строк необхідно усунути виявлені суддею недоліки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Барвенко