Справа № 128/2863/22
Провадження № 22-ц/801/255/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 рокуСправа № 128/2863/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області про повернення позовної заяви, постановлену в цій справі 06 грудня 2022 року в м. Вінниці суддею цього суду Саєнко О.Б.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 йому було повернуто.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив із того, що така позовна заява не підписана ОСОБА_1 , що в силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України є підставою для її повернення.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України встановлено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Також Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

На підставі викладеного вище, враховуючи, що у матеріалах справи наявна копія апеляційної скарги, яка в лівому верхньому куті першої сторінки під прізвищем позивача містить рукописний підпис, який міститься і на апеляційній скарзі позивача, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для застосування положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України та повернув позовну заяву ОСОБА_1 .

Такий висновок апеляційного суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 120/11814/21-а.

За таких обставин, повернення позовної заяви з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, тому оскаржувана ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалів вказаної позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 січня 2023 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору для фізичної особи становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що з 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481,00 грн.

За таких обставин, з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави 496,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідними нормами ЦПК України передбачено право судів першої та апеляційної інстанцій на розподіл судових витрат виключно у рішенні або постанові суду за результатами розгляду справи по суті, або шляхом ухвалення додаткового рішення з цього питання, що також узгоджується із статтею 270 ЦПК України.

Отже, стягнення з відповідача на користь позивача судового збору при апеляційному перегляді процесуальної ухвали (про повернення позовної заяви), тобто до винесення судом рішення по суті спору, вимогами процесуального закону не передбачено.

Разом із цим, позивач не позбавлений права заявляти про стягнення на його користь понесених ним судових витрат під час розгляду даної справи згідно вимог ЦПК України, та відповідне питання має бути вирішене судами в судових рішеннях, постановлених за результатами розгляду справи по суті (в рішенні суду першої інстанції та постановах/ухвалах судів апеляційної та касаційної інстанцій за наслідками його перегляду).

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у його постанові від 21 квітня 2021 у справі № 607/6424/20.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 грудня 2022 року скасувати, вказану справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 496,20 грн.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко