Номер провадження: 22-з/813/53/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
28.02.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Бойко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ганчука Григорія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат по справі за скаргою ОСОБА_2 , зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович, стягувач ОСОБА_1 , про визнання дій приватного виконавця протиправними, визнання неправомірною оцінки майна, -
У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси, зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович, стягувач ОСОБА_1 , про визнання дій приватного виконавця протиправними, визнання неправомірною оцінки майна.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Ганчук Григорій Володимирович подав апеляційну скаргу.
Постановою Одеського апеляційного суду від 22.11.2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ганчука Григорія Володимировича задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року скасовано, а скаргу ОСОБА_2 про визнання дій приватного виконавця протиправними, визнання неправомірною оцінки майна - залишено без задоволення.
30.12.2022 року, засобами поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 адвокат Ганчук Григорій Володимирович звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, понесених останньою на правову допомогу адвоката в апеляційному суді у розмірі 21 000 гривень.
Крім того, заявник ставить питання про поновлення строку на подання доказів понесення судових витрат, вказуючи, що представником ОСОБА_1 заявлялось про подання доказів понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів з дня винесення судового рішення, при цьому постанову Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року судом ухвалено за відсутності сторін та їхніх представників, а повний текст цієї постанови складено 27.12.2022 року, про що заявнику стало відомо 27.12.2022 року через підсистему «Електронний суд» та через засоби електронного зв`язку.
На вказану заяву про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_2 адвокатом Проходою Юлією Леонідівною, через засоби електронного зв`язку, до суду подано заперечення, згідно яких адвокат просить зменшити суму судових витрат до 3 281,50 грн., вказуючи про необґрунтованість заявлених витрат. Так, посилаючись на зміст додаткової угоди № 1 від 21.06.2022 року, адвокат зазначає, що до виключного змісту не входять послуги по підготовці, формуванню та надсиланню заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а оскарження дій державного виконавця є справою невеликої складності, немайнового характеру, тобто є такою, що не є значною для особи або для репутації особи, участі у судових засіданнях адвокат апелянта не брав, крім того, апеляційну скаргу було задоволено частково, тому судові витрати мають покладатися на обидві сторони.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 28.02.2023 року на 15-00 год. та обізнаними про обмеження на час оголошення в Україні воєнного стану доступу до приміщень (зали судових засідань) Одеського апеляційного суду через відсутність технічної можливості забезпечення безпеки громадян під час повітряної тривоги, ОСОБА_1 та її представник, а також приватний виконавець не виявили належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відео-конференції шляхом подання відповідної заяви відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, заяв про відкладення судового засідання також не подали.
У постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18 зазначено, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Крім того, з положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України виходить, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Враховуючи зазначене, а також думку адвоката Проходи Юлії Леонідівни, яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та не заперечувала проти розгляду заяви за відсутності інших учасників процесу, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступного.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.
Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Крім того, в ч. 1 ст. 58 ЦПК України закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дій приватного виконавця, зацікавлені особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович, стягувач ОСОБА_1 (а. с. 1-36 т. 1).
21 червня 2022 року між ОСОБА_1 (клієгт) та адвокатським об`єднанням «Берберіс» (виконавець) укладено договір № 21-06/22-О про надання професійної правової (правничої) допомоги, а також додаткову угоди №1 до вказаного договору.
З вказаного договору № 21-06/22-О вбачається, що виконавець зобов`язується протягом обумовлених строків надавати клієнту послуги професійної правової (правничої) допомоги, а клієнт зобов`язується оплатити виконавцеві надані послуги та компенсувати фактичні витрати понесені під час надання послуг. Конкретний перелік послуг, які будуть надаватися за цим договором, строк їх надання, вартість, порядок та спосіб розрахунків визначається у додаткових угодах.
У вказаній апеляційній скарзі адвокатом зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, а саме судові витрати складаються із сплати судового збору та витрат на правову допомогу орієнтованим розміром 21 000 грн. Вказано також, що докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу будуть надані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а. с. 144-160 т. 1).
13 липня 2022 року, через підсистему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 адвокат Ганчук Григорій Володимирович подав до апеляційного суду додаткові письмові пояснення до вказаної апеляційної скарги (а. с. 165-167 т. 1).
Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 168 т. 1) судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги до суду у сумі 496,20 грн., зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвалами Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року за даною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду (а. с. 169-170 т.1).

18 листопада 2022 року, через підсистему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 адвокат Ганчук Григорій Володимирович подав до апеляційного суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в задоволенні якої ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року відмовлено, у зв`язку з пропуском заявником встановленого законом строку звернення з відповідною заявою (а. с. 189-193 т. 1).

У судовому засіданні 22 листопада 2022 року, за відсутності учасників справи, колегією суддів ухвалено постанову Одеського апеляційного суду, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ганчука Григорія Володимировича задоволено частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_2 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича по примусовому виконанню виконавчого листа №522/24415/17, виданого 05.08.2021 року, по визначенню вартості майна - транспортного засобу MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , по виконавчому провадженню №66441572, протиправними, визнання неправомірною оцінку майна - транспортного засобу MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , здійснену Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерте Бюро «Айстра» на суму 1 251 362,00 гривні, залишено без задоволення. Повний текст постанови складено 27 грудня 2022 року (а. с. 207-213 т. 1).

16 грудня 2022 року, через підсистему «Електронний суд», адвокат ОСОБА_1 адвокат Ганчук Григорій Володимирович подав до апеляційного суду заяву про надсилання копії судового рішення (а. с. 214 т. 1).

27 грудня 2022 року Одеським апеляційним судом в електронному вигляді направлено учасникам справи повний текст постанови від 22 листопада 2022 року (а. с. 216-220 т. 1).

28 грудня 2022 року АО «Берберіс» видано рахунок на оплату № 2 за юридичні послуги ОСОБА_1 , та 29 грудня 2022 року останньою сплачено кошти у сумі 10 500 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 29.12.2022 року (а. с. 15, 17 т.2).

Відповідно до акту № 1 прийому-передачі наданих послуг за договором № 21-06/22-О про надання професійної правової (правничої) допомоги від 21 червня 2022 року та додаткової угоди № 1 від 21 червня 2022 року, складеного 28 грудня 2022 року, ОСОБА_1 та АО «Берберіс» погодили, що останній надав клієнту послуги за договором, а саме: підготовка, формування та надсилання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року по справі № 522/24415/17 (час виконання: 5 годин) та заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цій справі (час виконання: 3 години). Також в акті зазначено, що сторони одна до одної претензій щодо обсягу, якості та змісту не мають; гонорар за договором, що складає 21 000 грн, сплачений клієнтом у повному обсязі (а. с. 18 т. 2).

30 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Ганчук Григорій Володимирович, через засоби поштового зв`язку, подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. До даної заяви додано докази надсилання копії цієї заяви іншим учасникам справи (а. с. 2-31 т. 2).

13 лютого 2023 року до Одеського апеляційного суду, через засоби електронного зв`язку, від представника ОСОБА_2 адвоката Проходи Юлії Леонідівни надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, згідно яких адвокат просить зменшити суму судових витрат до 3 281,50 грн. (а. с. 49-54 т.2).

Апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Згідно приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ).

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

В постанові від 25 жовтня 2022 року у справі № 820/3681/18 (адміністративне провадження № К/9901/27069/19) Верховний Суд зазначив: «Розмір відповідної суми (витрат на правничу допомогу) має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат».

Апеляційний суд наголошує, що згідно практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 п`ятій ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування не відповідності заявлених витрат цим критеріям. Крім того, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За матеріалами даної справи вбачається, що під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ганчука Григорія Володимировича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року у даній справи № 522/24415/17, стороною стягувача досягнуто мети подання апеляційної скарги, зокрема постановою апеляційного суду скасовано оскаржувану ухвалу районного суду та залишено без задоволення скаргу боржника про визнання дій приватного виконавця протиправними, визнання неправомірною оцінку майна.

За таких підстав, враховуючи, що під час ухвалення постанови від 22.11.2022 року не вирішено питання щодо розподілу судового збору, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн. за подання апеляційної скарги.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, то апеляційний суд зазначає наступне.

Заявник подав докази судових витрат 30 грудня 2022 року, тому заявником дотримано вимог закону (ч. 8 ст. 141 ЦПК України) щодо строку подання таких доказів з урахуванням відповідної заяви в тексті апеляційної скарги та подання доказів протягом п`яти днів з дня складення повного тексту постанови апеляційного суду (27 грудня 2022 року). За таких підстав, строк на подання доказів понесених судових витрати підлягає поновленню.

Матеріалами справи підтверджено понесення стягувачем ОСОБА_1 під час апеляційного провадження витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 21 000 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу вказаних витрат суд враховує, що предметом оскарження є ухвала районного суду, постановлена на стадії виконання судового рішення, пов`язана з питаннями судового контролю за виконанням судових рішень, а не по суті спору між сторонами, крім того учасники процесу у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися.

З додаткової угоди № 1 від 21.06.2022 року вбачається загальний розмір гонорару адвоката у сумі 21 000 грн., але не вказано вартість години надання правової допомоги. Між тим, зазначено, що послуги за цією угодою включають (але не виключно): підготовка та подання апеляційної скарги, участь у судових засіданнях під час розгляду апеляційної скарги, підготовка та подання заяв по суті спору та інших документів процесуального характеру.

Згідно акту №1 прийому-передачі наданих послуг за договором № 21-06/22-О від 21.06.2022 року, складеного 28.12.2022 року, послуги адвоката складали підготовку, формування та надсилання до суду апеляційної скарги та підготовку, формування та надсилання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, на що адвокатом витрачено загальний час - 8 годин (5 годин - апеляційна скарга; 3 години - заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат).

Апеляційний суд для зручності приймає розрахунки сторони боржника, згідно яких адвокат Прохода Юлія Леонідівна вказує, що вартість години адвоката можна вирахувати шляхом ділення всієї загальної суми витрат 21 000 грн. на 8 годин, що дорівнює 2 625 грн за годину роботи адвоката.

Апеляційний суд також частково погоджується з зауваженням адвоката Проходи Юлії Леонідівни, що адвокат Ганчук Григорій Володимирович не приймав участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим час роботи адвоката з надання апеляційної скарги підлягає зменшенню на одну годину.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги подання адвокатом Ганчуком Григорієм Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 інших клопотань з процесуальних питань: додаткових письмових пояснень до апеляційної скарги, заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяви про видачу копії рішення, що загалом можна оцінити в одну годину витраченого часу адвоката, та оскільки такі дії адвоката безпосередньо пов`язані з розглядом апеляційної скарги, даний час підлягає врахуванню при рахуванні витраченого адвокатом часу з надання апеляційної скарги.

Апеляційний суд не погоджується з запереченнями сторони боржника, що підготовка, формулювання та надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат відповідно до договору не входять до послуг адвоката, оскільки надання такої послуги передбачено, зокрема п. 6.3 додаткової угоди № 1 від 21.06.2022 року, та являється підготовкою та поданням інших документів процесуального характеру.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що подання адвокатом процесуальної заяви з приводу стягнення витрат на правничу допомогу у цій справі свідчить про його обізнаність із законодавством, яким врегульовується вказане питання та судовою практикою, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення. Таким чином, підготовка заяви з цього питання не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи, - з огляду на що розмір витраченого часу підлягає зменшенню до однієї години.

Апеляційний суд категорично не погоджується з доводами адвоката Проходи Юлії Леонідівни, що у зв`язку з тим, що апеляційна скарга задоволена частково, тому судові витрати повинні покладатись на обидві сторони, оскільки мета подання апеляційної скарги на ухвалу суду під час апеляційного провадження апелянтом була досягнута повністю.

Отже, під час вирішення питання про судові витрати, що складаються з витрат на професійну правову допомогу, апеляційний суд виходить з того, що вартість години виконання адвокатом послуг дорівнює 2 625 грн, при цьому, при цьому приймаючи до уваги співмірність суми із складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також кінцевий результат розгляду справи, апеляційний суд вважає справедливим стягнути на користь стягувача з боржника вартість роботи адвоката за шість годин (п`ять годин на підготовку, формування та надсилання апеляційної скарги та інших процесуальних документів, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги, одна година на підготовку, формування та надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення).

Враховуючи вищевикладене та застосувавши принцип співмірності відповідно до статті 137 ЦПК України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її складність, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації ОСОБА_1 за рахунок ОСОБА_2 в розмірі 15 750 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ганчука Григорія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Ганчуку Григорію Володимировичу строк на подання доказів понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги до суду у розмірі 496 гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на правничу допомогу адвоката у розмірі 15 750 гривень.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст постанови складений: 02.03.2023 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова