"26" січня 2023 р. Справа № 489/3627/18
Провадження №6/489/16/23
У Х В А Л А

26 січня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Акціонерного товариства «Альфа банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просить поновити АТ «Альфа банк» строк на пред`явлення виконавчих листів по справі № 489/3627/18 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.10.2018 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 641/4-100 у розмірі 35858 грн. 16 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.11.2018. З урахуванням приписів ст.. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий лист № 489/3627/18 мав бути пред`явлений до примусового виконання не пізніше 12.11.2021. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2021, задоволено заяву АТ «Альфа банк» про заміну сторони у виконавчому листі по цивільній справі № 489/3627/18. У зв`язку з запровадженням у березні 2020 року карантинних обмежень, викликаних поширенням короно вірусної хвороби Covid-19, який діє і на теперішній час, стягував за виконавчим листом не міг своєчасно звернутися до органу примусового виконання рішень для пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з чим було допущено пропуск строків пред`явлення виконавчого листа до виконання. Крім того, дана ситуація спричинила переведення штату працівників АТ «Альфа банк» на дистанційну роботу, що в свою чергу потягло за собою ряд обставин, які ускладнюють ведення всього робочого процесу, у зв`язку з чим стягувач пропустив встановлений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на території України, починаючи із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. Військові дії на території України унеможливили звернення АТ «Альфа банк» до органів та осіб, що здійснюють примусове виконання рішення судів для захисту свого порушеного права.

Сторони у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи по суті у відповідності до приписів статті 442 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість за кредитним договором №641/4-100 в розмірі 35858 грн. 16 коп., що складається з: заборгованості за кредитом 12222 грн. 35 коп.; заборгованості за відсотками 19426 грн. 51 коп.; розміру інфляційних витрат за кредитом 1625 грн. 57 коп.; розміру інфляційних витрат за відсотками 2583 грн. 73 коп. Стягнуто з в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., з кожного по 881 грн. 00 коп.

27 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по вищевказаній справі видано виконавчий лист.

Судом встановлено, що згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" від 15.10.2019 року,протоколу № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Альфа-банк" від 15.10.2019 року, прийнято рішення, щодо визначення правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", які зазначені у передавальному акті, виникає у Акціонерного товариства "Альфа-банк".

Згідно п. 1 Передавального акту від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа банк».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2021, замінено стягувача у виконавчому листі по справі №489/3627/18 (провадження № 2/489/1935/18), виданого Ленінський районний суд м. Миколаєва, по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства Укрсоцбанк на Акціонерне товариство «Альфа - Банк».

Згідно довідки АТ «Альфа банк» від 27.05.2021 за вих. № 27.02.2021/2, починаючи з 12 березня 2020 року, у зв`язку з запровадженими карантинними обмеженнями, вхідна кореспонденція отримується/реєструється канцелярією АТ «Альфа банк» у звичайному режимі, але передається в роботу співробітників відділу судового супроводу з затримкою у зв`язку з частковим переведенням співробітників на дистанційний формат роботи.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явленідо примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2018 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» подав до суду заяву про видачу копії судового рішення та виконавчих листів.

Супровідним листом за вих. №489/3627/18/45090/18 від 27.12.2018 на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено копію рішення та виконавчий лист по вказаній справі.

Виходячи з положень ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист №489/3627/18 міг бути пред`явлений до виконання протягом трьох років, тобто до 12 листопада 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що стягувачем не використано свого права, передбаченого вимогами Закону України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого листа до виконання у строк три роки, оскільки як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист жодного разу не пред`являвся до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявникові АТ «Альфа-Банк» були передані всі матеріали від ПАТ «Укрсоцбанк» 15 жовтня 2019 року, що підтверджується передавальним актом (а.с. 116-119).

При цьому, заявником не надано суду доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки АТ «Альфа-Банк» були передані всі матеріали 15 жовтня 2019 року, тобто за рік до закінчення визначеного законом трирічного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

До суду із даною заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник звернувся лише 19 грудня 2022 року, тобто через рік після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та майже два роки з часу отримання всіх документів та набуття статусу правонаступника.

Крім того, заявнику нічого не заважало звернутися до органів виконавчої влади в електронному вигляді, що передбачено чинним законодавством України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2021, замінено стягувача у виконавчому листі по справі №489/3627/18 (провадження № 2/489/1935/18), виданого Ленінський районний суд м. Миколаєва, по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства Укрсоцбанк на Акціонерне товариство «Альфа - Банк».

Відповідно до частини 5 статті 15 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Отже, АТ «Альфа-Банк» не надав доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав, зокрема вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення у справі №489/3627/18.

Посилання в заяві на те, що з березня 2020 року на території України відбулось загострення поширення коронавірусу COVID-19, що спричинило переведення штату працівників АТ «Альфа-Банк» на дистанційну роботу, що потягло за собою ряд обставин, які ускладнюють ведення всього робочого процесу у зв`язку із чим стягувач пропустив встановлений строк для виявлення відсутності (не передачі від ПАТ «Укрсоцбанк» виконавчого листа №489/3627/18) є неспроможними, оскільки з 15 жовтня 2019 року у АТ «Альфа-Банк» був час для виявлення втрати виконавчого листа №489/3627/18 та звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом також не беруться до уваги посилання заявника, що військові дії на території України унеможливили звернення АТ «Альфа банк» до органів та осіб, що здійснюють примусове виконання рішення судів для захисту свого порушеного права, оскільки заявник мав достатній проміжок часу для звернення до відповідних органів виконавчої влади з відповідною заявою про примусове виконання рішення суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і прояву інтересу щодо руху виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «26» січня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева