Провадження № 2-зз/742/1/23
Єдиний унікальний № 742/5386/14
УХВАЛА

27 грудня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання - Бурмаці Є.В.,

розглянувши заяву представниці відповідачки ОСОБА_1 адвокатки Чумак Вікторії Павлівни, заінтересована особа позивач ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокаткою Чумак В.П. подано до суду заяву ОСОБА_1 , в якій вона просить скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2014 (справа №742/5386/14) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , який був накладений 03.12.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Левченко Т.М. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45685924 від 02.12.2014 головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Глущенко В.А. та ухвали Прилуцького міськрайонного суду №742/5386/14 від 28.11.2014, реєстраційний номер обтяження: 914677.

Заявлені вимоги мотивує тим, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2014 ОСОБА_1 було визнано винною та засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді штрафу. Після набрання вироком законної сили потерпілий у вказаній кримінальній справі - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2014 був забезпечений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та накладено арешт на квартиру, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2015 було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, співвідповідач ЧОА ПАТ СК «Універсальна», а в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 було стягнуто 4490,00 грн - із страхової компанії ЧОА ПАТ СК «Універсальна» та 75510,00 грн - із ОСОБА_1 та заходи забезпечення позову, що були вжиті ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Білокура В.І. від 28.11.2014 залишено в силі.

Не погодившись з рішенням Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та за рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 24 .02.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто 30000,00 грн моральної шкоди, в іншій частині рішення залишено без змін.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.12.2023, ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також є актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень за №7914677 від 03.12.2014, яка внесена державним реєстратором Реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Левченко Т.М.

На виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 05.01.2015 Прилуцьким відділом ДВС було відкрите виконавче провадження №50242420 та винесено постанову про арешт майна боржника від 11.09.2018.

У зв`язку з повним виконанням рішення суду державним виконавцем 28.03.2019 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №50242420 та скасування заборон.

Згідно з довідкою Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.12.2023 за результатами моніторингу Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на виконанні у відділі станом на 08.12.2023 не перебувають.

Оскільки у встановлених заходах забезпечення позову відпала потреба у зв`язку з повним виконанням рішення суду, то представниця відповідачки ОСОБА_1 адвокатка Чумак В.П. і звернулася до суду із даною заявою.

Вивчивши зміст поданої заяви та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , співвідповідач страхова компанія ЧОА ПАТ СК «Універсальна», про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП, та відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2014 було забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , накладено арешт на квартиру, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.23).

Так, відповідно до рішення суду від 05.01.2015 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково та на користь позивача з ЧОА ПАТ СК «Універсальна» було стягнуто 4490,00 грн та з ОСОБА_1 було стягнення 75510,00 грн (а.п.50-51).

Не погодившись з рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2015 ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, та, як вбачається з рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 24.02.2015, дана апеляційна скарга була задоволена частково, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2015 було змінено та остаточно на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 було стягнуто моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн (а.п.99-103).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.12.2023, ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45685924 від 02.12.2014 головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Глущенко В.А. та ухвали Прилуцького міськрайонного суду №742/5386/14 від 28.11.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Левченко Т.М. було накладено арешт - реєстраційний номер обтяження: 914677 (а.п.179-181).

З копії постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №50242420, винесеної 28.03.2019 заступником начальника відділу Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Бойко М.В. вбачається, що виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2/742/27/15 від 19.03.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30000,00 грн відшкодування моральної шкоди фактично виконано у повному обсязі (а.п.182).

Відповідно до копії інформації №15-32/94502 від 08.12.2023, наданої Прилуцьким відділом ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, за результатами моніторингу Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на виконанні у відділі станом на 08.12.2023 не перебувають (а.п.183).

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання ухваленого на її користь судового рішення та ефективний захист її прав.

За своєю правовою природою правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2019 року по справі №761/45074/17 зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Між тим, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Як зазначив Верховний суд в постанові від 12 червня 2018 року по справі №826/14722/17, забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у справі.

Крім того, суд зауважує, що згідно з положеннями ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.2 ст.321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У роз`ясненнях Верховний Суд України у п.10 Постанови Пленуму від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, зважаючи на те, що рішення суду виконано у повному обсязі та вся сума боргу за виконавчим листом №2/742/27/15 від 19.03.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн стягнута повністю, також беручи до уваги те, що на виконанні у Прилуцькому відділі ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не перебувають, а отже, відпала потреба у встановлених ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2014 (справа №742/5386/14) заходах забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представниці відповідачки ОСОБА_1 адвокати Чумак В.П. про скасування заходів забезпечення позову шляхом скасування вказаної ухвали суду.

Керуючись ст.154, 158-161, 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представниці відповідачки ОСОБА_1 адвокатки Чумак Вікторії Павлівни, заінтересована особа позивач ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 листопада 2014 року про забезпечення позову в цивільній справі №742/5386/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , який був накладений 3 грудня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Левченко Тетяною Миколаївною на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45685924 від 2 грудня 2014 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Глущенко В.А. та ухвали Прилуцького міськрайонного суду №742/5386/14 від 28 листопада 2014 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 914677; зареєстровано: 03.12.2014 о 08:57:01; обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, ; об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; співвласник: ОСОБА_1 .

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 27.12.2023.

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Анна КОРОТКА