Справа № 629/1245/22
Провадження № 2/629/8/23
18.01.2023 Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, суд, -
Позивач звернулася з позовом до Лозівського міськрайонного суду Харківської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обґрунтування позовних зазначає, вона являється матір`ю відповідача, яка має неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки практично від самого народження дітей вели аморальний спосіб життя, не забезпечували своїх дітей необхідним харчуванням, своєчасним медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливало на фізичний розвиток дітей, як складову належного виховання. ОСОБА_2 залишала дітей на утримання позивачу, стосунки з останньою та своїми дітьми не підтримує, не спілкується навіть засобами телефонного зв`язку. ОСОБА_5 , батько дітей, перебуває в місцях позбавлення волі з 2020 року та питання щодо позбавлення його батьківських прав відбудеться після його звільнення. Діти з дитинства проживають разом з бабусею, мати не спілкується з дітьми, не цікавиться їх здоров`ям та не займається їх лікуванням, матеріальної допомоги не надає. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме ухилення батьків від виховання своєї дитини, нехтування нею своїх батьківських обов`язків Для забезпечення належного розвитку дітей позивач докладає всі свої зусилля та можливості і вважає це своїм почесним обов`язком. Діти навчаються у Комунальному закладі «Надеждівська гімназія» Лозівської міської ради Харківської області, де зарекомендувала себе як старанні, сумлінні, дисципліновані ученики. Службою у справах дітей було проведено перевірку за адресою їх проживання та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 . Перевіркою встановлено, що для дітей обладнано окремі кімнати. В наявності окремі спальні місця, шафа для одягу, стіл для підготовки домашніх завдань, мобільні гаджети, речі, одяг, взуття, іграшки відповідного віку та статі дітей. У зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини позивач звернулася до суду з даним позовом.
17 листопада 2022 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.
22 грудня 2022 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позов підтримує та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Представник служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що сторони по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надали, відповідач також не подав відзив на позовну заяву тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідач по справі ОСОБА_2 являється рідною матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження дитини (а.с. 11,12).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.02.2022 року проведено обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час здійснення обстеження було встановлено, що для дітей обладнано окремі кімнати. В наявності окремі спальні місця, шафа для одягу, стіл для підготовки домашніх завдань, мобільні гаджети, речі, одяг, взуття, іграшки відповідного віку та статі дітей. Мати дітей ОСОБА_2 , майже півтора року тому покинула дітей, на даний час мешкає окремо. Батько ОСОБА_6 з самого народження дитини мешкає окремо у м.Первомайськ, з дітьми давно не проживає, на даний час перебуває в місцях позбавлення волі. Жоден з батьків за період своєї відсутності ні життям ні здоров`ям дітей не цікавився, фінансової та матеріальної допомоги не надавав. Вихованням, доглядом, утриманням дітей, забезпеченням їх нагальних потреб займається бабуся ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_7 . (а.с.13).
Відповідно до характеристик дітей, наданих комунальним закладом «Надеждівська гімназія» Лозівської міської ради Харківської області, мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_5 , з дітьми не проживають, у навчанні та вихованні дітей не приймають. Виховуються в родині бабусі та дідуся. (а.с.76-79).
Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України).
Відповідно до ч.1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей.
Судом встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров`я, хоча повинна це робити.
На підставі викладеного, зважаючи на те, що в вищезазначених нормах Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи те, що ч. 1 ст. 20 цієї ж Конвенції, передбачено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою, для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку дітей, в їх же інтересах, враховуючи висновок органу опіки та піклування, дослідженні докази в судовому засіданні, суд приходить до висновку, за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей, що на думку суду, відповідатиме інтересам дітей та сприятиме їх належному вихованню і розвитку.
Крім того, згідно частин 2, 3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі ст.ст. 182-183 СК України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів та призначення їх у заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1984,80 грн. за вимоги про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 89, 263-265,280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 02, зроблений виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області 12.03.2009), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 08, зроблений виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області 25.10.2012).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки неповнолітніх дітей, відкриті у філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк»: ОСОБА_3 (рахунок № НОМЕР_1 , банк одержувача: філія Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код отримувача , отримувач ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (рахунок № НОМЕР_1 , банк одержувача: філія Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код отримувача , отримувач ОСОБА_3 ), починаючи з 30 вересня 2022 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітнього , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Треті особи: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд.1.

Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Лозовського, буд.10-а, к.17.

Суддя Наталія ЦЕНДРА