ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1894/23 Справа № 206/1451/19 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича та Дніпровської міської ради на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович і Дніпровська міська рада на протиправні дії приватного виконавця, визнання незаконною і скасування постанови приватного виконавця (суддя першої інстанції Антонюк О.А.)

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича, в якій просив визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича щодо ухвалення постанови від 07 вересня 2022 року про накладення арешту на грошові кошти незаконною.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року скаргуОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович і Дніпровська міська рада на протиправні дії приватного виконавця, визнання незаконною і скасування постанови приватного виконавця задоволено.

Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича щодо ухвалення постанови від 07 вересня 2022 року про накладання арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3180.31 грн. - неправомірними.

Скасовано ухвалену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем постанову від 07 вересня 2022 року про накладання арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3180.31 грн.

Із вказаною ухвалою суду не погодився приватний виконавець Селезньов М.О.. представник Дніпровської міської ради Дерило В.Г., та подали апеляційні скарги, вважають, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , зазначив, що після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, боржник ОСОБА_1 декларацію про доходи та майно боржника за формою, встановленою додатковм 1 до Інструкції № 512/5. Не надав, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, приватним виконавцем 07.09.2022 року було винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №69648404 на суму 3 180,31 грн, арешт поширювався на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

ОСОБА_1 жодних заяв ті підтверджуючих документів про те, що арештовані постановою від 07.09.2022 року кошти є виключно коштами заробітної плати та містять на рахунку виключно для зарахування заробітної плати не надано. Постанову від 07.09.2022 року жодним банком з підстав того, що рахунки, які відкриті на ім`я боржника, мають спеціальний режим використання, без виконання не повернуто з підстав цільового призначення рахунку, спеціального режиму його використання та/або заборону звернення стягнення на такі кошти.

При вирішенні спірних правовідносин, суд першої інстанції застосував норми закону, який не підлягав застосуванню через те, що він втратив чинність.

Правовий статус та організацію діяльності приватних виконавців регулюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року. норми якого саме й мали бути застосовані судом першої інстанції при вирішення даного спору, але застосовані не були.

При постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, встановлених процесуальним законом.

Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що скаргу боржником було подано з порушенням встановленого законом строку, при цьому поважних причин пропуску боржник не навів, поновити пропущений строк не просив.

ОСОБА_2 просив ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга представника Дніпровської міської ради узгоджується з доводами та з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Також зазначив, що ОСОБА_1 подав скаргу на дії приватного виконавця поза межі встановленого Законом строку.

Постанова про арешт коштів були в системі АСВП зареєстрована 07.09.2022 року, а скарга подана 19.10.2022 року, долучена до скарги постанова роздрукована із системи АСВП до якої боржник має доступ.

Представник Дніпровської міської ради Дерило В.Г., просив ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року скасувати, та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О. та представник Дніпровської міської ради у судовому засіданні доводи апеляційних скарг підтримали та просили їх задовольнити.

Представники ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг заперечували та просили відмовити у їх задоволенні.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Дніпровська міська рада 12 березня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення коштів, збитків міськради, судових витрат, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року в задоволенні вказаного позову було відмовлено; постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2022 року вказане рішення Жовтневого районного суду від 29 квітня 2020 року було скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов міськради було задоволено: стягнуто з відповідачів кошти та витрати, а також стягнуто на користь міськради судові витрати, ця постанова апеляційного суду набрала законної сили, 17 червня 2022 року по справі були видані виконавчі листи, які були направлені для виконання за місцем знаходження боржника. Приватним виконавцем 15 серпня 2022 року відкрите виконавче провадження по вказаному виконавчому листу про стягнення з ОСОБА_1 судового збору 2 618 грн. 47 коп.

ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року звернувся до суду зі скаргою на протиправні дії приватного виконавця Селезньова М.О., визнання незаконною постанови про накладення арешту на його кошти цього виконавчого провадження і скасування постанови виконавця про арешт від 07 вересня 2022 року через порушення вказаного виконавця, що пов`язані з неналежним виконанням за вказаним виконавчим листом, вони з братом спадкоємці і спадщину ще не прийняли, невідомі частки і об`єм спадщини, вважає вказані і інші дії приватного виконавця неправомірними, протиправним та просили визнати неправомірними дії цього виконавця, який не виконав вимог Закону України «Про виконавче провадження», ставить питання про визнання вказаних дій та бездіяльності протиправними, скасування вказаної постанови.

Задовольняючі скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини скарги знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок щодо застосування статті 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) зроблений висновок, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Вказані висновки знайшли своє відображення в постанові Верховного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 727/5129/20.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 додав до скарги роздруківку постанови від 07.09.2022 року із системи АСВП, тобто маючи ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження про існування постанови про арешт грошових коштів міг дізнатися того ж дня. Скарга на дії приватного виконавця була подана 19.10.2022 року, тобто з пропуском строку, у своїй скарзі ОСОБА_1 не зазначає коли саме стало відомо про оскаржувану постанову від 07 вересня 2022 року. Клопотання про поновлення строку не подав, а тому є беззаперечні підстави для застосування висновків зазначених в постанові Верховного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 727/5129/20.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу скарги на дії державного виконавця, проте таке клопотання підлягає відхиленню, оскільки відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Так, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції для повторного розгляду своєї скарги.

Керуючись ст.ст. 257, 367, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича та Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович і Дніпровська міська рада на протиправні дії приватного виконавця, визнання незаконною і скасування постанови приватного виконавця залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 2 березня 2023 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи