ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року м. Чернівці Справа № 723/63/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Дячук О.О., -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у зазначеній справі з підстав п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не враховані обставини, що мають істотне значення для справи.

В обґрунтування скарги зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд не звернув увагу на те, що підставою позову у цій справі, крім іншого, була зміна сімейного стану, а саме народження ще однієї дитини.

Наголошує. що підстави і предмет спору в контексті матеріально правової вимоги та обставин, якими позивач обґрунтовувала звернення до суду у справі №723/63/23, є відмінними від раніше поданого нею позову у справі №723/3057/22.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які прийняли участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються Провадження №22-ц/822/204/23

фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Мотивація ухвали побудована на тому, що 22.11.2022 року Сторожинецьким районним судом у справі №723/3057/22 було винесено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів було відмовлено, у зв`язку з тим, що виконавче провадження по виконавчому листу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 закінчено (боржник борг по аліментам сплатив в повному обсязі).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність процесуальних підстав відмови у відкритті провадження з огляду на наступне.

За приписами ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В силу п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Дійсно, відмова у відкритті провадження, серед іншого, можлива за умови, що вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, і це рішення ухвалено за наслідками розгляду спору (позову), який розглядається між тими самими сторони, про той самий предмет спору і з тих самих підстав. Якщо відсутній хоча б один з цих елементів, позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

За наведеного вбачається, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Тобто, необхідність застосування вищевказаних положень ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (ст.18 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц зазначено, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивач до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивач до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтуються вимоги позивача. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15).

У постанові ВС від 22 травня 2019 року по справі №640/7778/18 зроблено висновок, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються за складом сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічні висновки викладені в постанові ВС від 22 червня 2022 року в справі №540/2316/21.

Отже, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позови є тотожними, у яких одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

З матеріалів справи встановлено, що сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб між ними розірвано згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.08.2011 року, вказаним рішенням також вирішено питання щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дітей (а.с.1-3).

Як зазначалося вище, предметом спору у даній справі є зміна способу стягнення аліментів, а підставою такого позову окрім: недостатності розміру призначених аліментів для забезпечення дітей всім необхідним, подорослішання таких та зростання розміру споживчих цін, позивачка вказувала про зміну свого сімейного стану, а саме, що в неї народилася ще одна дитина, що є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

В свою чергу, з рішення суду від 22.11.2022 року по справі №727/3057/22, яким обґрунтовано оскаржувану ухвалу суду вбачається, що підставою звернення до суду з боку позивачки було зазначено «…що аліменти визначені рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2011р. на утримання дітей відповідач не сплачує, вказаний розмір є недостатнім, діти підросли, зріс рівень цін, зросли витрати на утримання дітей…».

Наведене дає підстави для висновку про те, що підстави спору в контексті обставин, якими позивачка обґрунтовує звернення до суду у справі №727/3057/22 та у цій справі є різними.

Таким чином, навіть за наявності тотожних суб`єктних складів у відповідних справах, підстави для відмови у відкритті провадження у вказаній справі на підставі п.2 ч.1ст.186 ЦПК України були відсутні.

Отже, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для справи, наданим доказам не дав належної оцінки та прийшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, її необхідно скасувати як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.368, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Перепелюк І.Б.