Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/72/23

Провадження №2/377/60/23

06 березня 2023 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

01 лютого 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 31.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 квітня 2010 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 31. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є те, що з липня 2022 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою фактично припинені через різня погляди на життя і сімейні стосунки. Сторони не ведуть спільне господарство, спільний бюджет у них відсутній. Позивач та відповідачка живуть самостійним життям, а тому шлюб між ними існує формально. За таких обставин збереження сім`ї та подальше спільне життя з відповідачкою неможливе і суперечить інтересам позивача, тому він просив не надавати строк для примирення. На час подання позову спірні питання про поділ майна відсутні. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з відповідачкою.

Ухвалою судді від 10 лютого 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06 березня 2023 року.

Позивач у призначене судове засідання не прибув, про дату, часу і місце судового засідання повідомлений належним чином. У матеріалах справи знаходиться клопотання позивача, в якому він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачка у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання, в якому позовні вимоги визнала повністю та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 30 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 квітня 2010 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що 17 квітня 2010 року складено відповідний актовий запис за № 31. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_5 ( а.с.6).

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є позивач, матір`ю-відповідачка, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с.7).

Як вбачається із змісту позовної заяви, підставою для розірвання шлюбу є те, що з липня 2022 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою фактично припинені через різня погляди на життя і сімейні стосунки. Сторони не ведуть спільне господарство, спільний бюджет у них відсутній. Позивач та відповідачка живуть самостійним життям, а тому шлюб між ними існує формально. За таких обставин збереження сім`ї та подальше спільне життя з відповідачкою неможливе і суперечить інтересам позивача.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідачки.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з відповідачкою. Спірні питання про поділ майна відсутні.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Сторони у зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище не змінювали.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ID квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» № від 30 січня 2023 року позивач при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу сплатив судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України ( а.с.1,2).

У позовній заяві позивач просив не стягувати з відповідачки на його користь судові витрати по сплаті судового збору.

За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то, виходячи із змісту статей 141 - 142 ЦПК України, на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 536 гривень 80 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, з відповідачки на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 квітня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 31

Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок, сплачений при поданні позову згідно з ID квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» № від 30 січня 2023 року, яка зберігається в матеріалах цивільної справи №377/72/23 (провадження №2/377/60/23).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 06 березня 2023 року.

Суддя Н. С. Бабич