Справа № 286/741/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Житомиргаз» про визнання неправдивим повідомлення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить визнати неправдивим письмове повідомлення АТ «Житомиргаз» від 11.11.2021 про несправність газоспоживаючого обладання (газової плити та опалювального котла) та про опломбування газового котла 18.09.2021 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що його мати ОСОБА_2 , 1929 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала по АДРЕСА_1 , і була власником особового рахунку № НОМЕР_1 .

З 22.06.2021 він особисто сплачує всі квитанції-рахунки за спожитий газ і за доставку газу за вказаною адресою.

11.10.2021 він подав представнику АТ «Житомиргаз» заяву, в якій повідомив, що в березні 2021 року в будинку матері вийшов з ладу гнучкий газовий шланг, який з`єднує опалювальний котел з металевою трубою газопідведення, внаслідок чого в повітря вилетів значний об`єм газу. Також в заяві він попередив, що у разі незаконного відключення будинку його матері від газопостачання протиправні дії відповідача будуть мати для нього відповідні правові наслідки.

У відповідь на вказану заяву відповідач надіслав йому листа від 11.11.2021, яким повідомив, що 18.09.2021 в електронній базі даних АТ «Житомиргаз» була зафіксована інформація про несправність в будинку за вказаною адресою газоспоживаючого обладання, про що свідчить омпломбування газового котла.

Такі дії відповідача завдали йому моральної шкоди, оскільки вказане письмове повідомлення відповідача від 11.11.2021 є неправдивим, а тому він вирішив звернутися до суду за захистом своїх особистих прав та інтересів.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що АТ «Житомиргаз» відповідно до отриманої ліцензії з 01.07.2015 надає послуги по розподілу природного газу та виступає як оператор ГРМ.

Згідно п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (ГРМ) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_2 , і саме вона здійснила приєднання до умов публічного типового договору на розподіл природного газу шляхом продовження фактичного його споживання в 2015 році.

З моменту дії типового договору на розподіл природного газу позивачем не подано жодної письмової заяви щодо повідомлення відповідача про смерть попереднього власника (з наданням необхідних документів), не подано жодної заяви про необхідність зміни персоніфікованих даних, пов`язаних з особою позивача, з наданням відповідних доказів права власності або успадкування будинку.

Тобто, в розумінні приписів Кодексу ГРМ, на момент звернення до суду позивач не здійснив приєднання до умов типового договору на розподіл природного газу та не є стороною зазначеного договору. Житлово-комунальні послуги надаються виключно на підставі договору. У позивача відсутній укладений договір з відповідачем щодо надання послуг, відповідно за відсутності врегулювання відносин у відповідача немає жодних зобов`язань перед позивачем.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу звернення до відповідача з заявою про врегулювання договірних відносин за вказаною адресою, тому його звернення є передчасним.

Відповідь на відзив позивачем до суду надано.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та електронним направленням повістки.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх письмових заявах по суті справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Позивач в позовній заяві просить визнати неправдивим письмове повідомлення АТ «Житомиргаз» від 11.11.2021 про несправність газоспоживаючого обладання (газової плити та опалювального котла) та про опломбування газового котла 18.09.2021 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, дачних будинках регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" ( ч.1 ст.2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавцем комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу та оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ), до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

В ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавець закріпив, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості ( ч.ч.1,2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні ппослуги).

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827.

Відповідно до п.п.2, 3 розділу І вказаних Правил, дія останніх поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС. Кожний постачальник природного газу зобов`язаний розміщувати чинну редакцію Правил на своєму веб-сайті в мережі Інтернет. Регулятор проводить постійний моніторинг та аналіз ситуації на ринку природного газу відповідно до положень Закону України "Про ринок природного газу".

Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно положень п.п.1, 2, 21-23 розділу ІІІ даних Правил підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є:

наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу;

наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов;

включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.

Постачальник (крім постачальника, на якого було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам) протягом двадцяти днів з дня, наступного за днем отримання від побутового споживача заяви-приєднання до договору постачання природного газу, розглядає можливість укладення договору постачання з таким споживачем та у разі її відсутності письмово повідомляє його про свою відмову в укладенні договору постачання природного газу.

Форма заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлена додатком до Типового договору.

За відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем Оператора ГРМ, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу.

У випадку зміни персоніфікованих даних побутовий споживач звертається до постачальника природного газу, з яким укладено договір постачання, із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних. Якщо подані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача дані потребують уточнення, постачальник протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви надсилає споживачу письмовий запит щодо уточнення даних. За відсутності зауважень або після їх усунення постачальник протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних.

Пунктами 31-32 розділу ІІІ Правил закріплені права та обов`язки побутового споживача. Так, побутовий споживач має право на:

вільний вибір постачальника та безоплатну зміну постачальника;

безперервне отримання природного газу за умовами договору постачання природного газу;

зменшення розміру плати в разі погіршення наданих постачальником послуг;

отримання інформації про загальні умови постачання (у тому числі ціни), порядок плати за спожитий природний газ, права та обов`язки постачальника та побутового споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і побутовим споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з постачальником, дані про фактичні нарахування (обсяг та вартість) за послуги з газопостачання та іншу інформацію відповідно до договору постачання природного газу;

розірвання договору та/або відшкодування збитків в установленому законодавством порядку, зокрема цими Правилами;

проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта;

безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показання власного споживання природного газу;

інші права, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.

Побутовий споживач зобов`язаний:

укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи;

забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору;

раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями;

не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ;

безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу;

проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати;

виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що на ім`я матері позивача - ОСОБА_2 , 1929 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

11.10.2021 на адресу АТ «Житомиргаз» та ТОВ «Житомиргаз Збут» ОСОБА_1 було повторно направлено заяву-попередження, в якій останній зазначав, що його мати ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 . Він проживає в м. Києві і з 22.06.2021 розпочав особисто сплачувати всі комунальні рахунки матері за спожиті послуги на підставі реальних показань газового лічильника.

В березні 2021 року в будинку матері вийшов із ладу гнучкий газовий шланг, який з`єднує опалювальний котел з металевою трубою газопідведення, внаслідок чого в повітря вилетів значний об`єм газу (можливо понад 700 м. куб.). Попередив, що в жовтні 2021 року буде надано на розгляд та вирішення письмову заяву ОСОБА_2 з проханням списати наявну суму боргу, так як вона вказаний об`єм газу понад 700 м. куб. на власні потреби не споживала, оскільки він вилетів у повітря. Вказав при цьому, що у разі незаконного відключення будинку матері від газопостачання їх протиправні дії будуть мати відповідні правові наслідки, що підтверджується копією вказаного листа.

Копія листа АТ «Житомиргаз» від 11.11.2021, який було направлено на ім`я ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , свідчить про повідомлення його про розгляд його звернення від 11.10.2021. При цьому зазначено, що по особовому рахунку за № НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 нарахування станом на 20.05.2021 здійснювалося по фактичному використанню природного, згідно показників, які були зафіксовані контролером, що підтверджується фотофіксацією. Так, станом на 20.05.2021 проведено нарахування на покази лічильника 2775,82 м/куб.

Вказаним листом було звернуто увагу, що інформація про несправність газоспоживаючого обладання була зафіксована в електронній базі даних АТ «Житомиргаз» 18.09.2021, про що свідчить опломбування газового котла, а також, що станом на березень 2021 року від споживача ОСОБА_2 не надходило до АТ «Житомиргаз» жодних письмових звернень з приводу несправності газоспоживаючого обладання.

Згідно позовних вимог саме вказаний лист відповідача і є предметом спору.

При цьому, суд відмічає, що закріплені законодавцем в ст.ст. 15, 16 ЦК України вищевказані норми, визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, саме порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів і дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Оскаржувана ж письмова відповідь відповідача на заяву позивача від 11.10.2021 безпосередньо не встановлює будь-яких обов`язків для нього, а є лише листом-відповіддю на його звернення і за своїм змістом носить інформаційний характер, не порушуючи при цьому жодних прав та інтересів позивача.

Згідно ст.ст. 76, 89 ЦПК України листи, відповіді тощо є лише документами, що фіксують певну інформацію і їх оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. Відтак, вказані документи можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, що виникає у правовідносинах між його учасниками, під час розгляду якого суд зобов`язаний дати йому оцінку.

Поряд з тим, позивачем не надано суду доказів, що він після смерті ОСОБА_2 , як новий власник (спадкоємець), самостійно звернувся до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу чи повідомив про зміну персоніфікованих даних побутового споживача постачальника природного газу, з яким укладено договір постачання, хоча це є його обов`язком згідно вищезазначених положень розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827.

За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, оцінивши всі докази, надані на підтвердження обставин, на які учасники посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який проживає по АДРЕСА_1 , до АТ «Житомиргаз», , що знаходиться по вул. Фещенка-Чопівського, 35 в м. Житомирі, про визнання неправдивим повідомлення відмовити за безпідставністю.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 06.03.2023.