20.02.2023 Справа № 756/7217/22
Справа № 756/7217/22
Провадження №2/756/1122/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Тихої О.О., за участі секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Шовкуна С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київська офсетна фабрика» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.09.2022 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства Київська офсетна фабрика, у якому просила: поновити її на роботі в ДП Київська офсетна фабрика з дати звільнення на посаді начальника відділувиробництва (основне виробництво) ДП Київська офсетна фабрика; стягнути з ДП Київська офсетна фабрика на її користь заборгованість по заробітній платі за жовтень-грудень 2021 року у розмірі 48938,95 грн. та січень-березень 2022 року у розмірі 50958,95 грн.; стягнути з ДП Київська офсетна фабрика на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі; стягнути на її користь грошову компенсацію за 18 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

Ухвалою суддівід 08.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду.

24.10.2022 від представника ДП Київська офсетна фабрика - адвоката Шовкуна С.І. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначено про те, що 20.10.2022 ДП Київська офсетна фабрика було видано наказ № 75000-ВС/28-к про скасування наказу від 28.07.2022 за № 75000-ВС/22-к та відновлено дію трудового договору з ОСОБА_1 на попередніх умовах, про що на адресу позивача направлено відповідне повідомлення разом з копією наказу від 20.10.2022. Також у клопотанні вказано, що наразі відповідачем здійснюється поступове погашення заборгованості по заробітній платі перед усіма працівниками.

Зважаючи на викладене, а також те, що усі інші позовні вимоги є похідними від основної вимоги про поновлення на роботі, вважає, що предмет спору відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлене клопотання, просив провадження у справі закрити. У відповідь на письмові заперечення представника позивача проти закриття провадження у справі зазначив, що наказом від 20.10.2022 скасовано саме наказ від 28.07.2022 за № 75000-ВС/22-к про звільнення ОСОБА_1 . Відмінність у номері наказу пов`язана лише з тим, що номер наказу складається з наступних частин: 75000 - індексна частина, ВС - військовий стан, 22-к - порядковий номер. Отже, наказом від 20.10.2022 № 75000-ВС/28-к скасовано саме наказ про звільнення ОСОБА_1 , про що внесено відповідний запис до трудової книжки останньої.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження у справі, посилаючись на те, що подане представником відповідача клопотання є необґрунтованим та таким, що вводить суд в оману. Зазначила, що наказом № 75000-ВС/28-к від 20.10.2022 ДП Київська офсетна фабрика скасовано наказ № 22-к від 28.07.2022, у той час, як ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу організації виробництва (основне виробництво) іншим наказом за № 75000-ВС/22-к, у зв`язку з чим позивач не визнає наказ № 75000-ВС/22-к від 28.07.2022 скасованим.

Крім того, на думку представника позивача, керівник підприємства не може самостійно скасовувати наказ про звільнення після настання дати звільнення, оскільки після звільнення тільки орган, який розглядає трудовий спір, у даному випадку суд, вправі прийняти рішення про поновлення працівника на попередній посаді і в такий же спосіб скасовується наказ про звільнення. Проте, відповідач виніс наказ про поновлення ОСОБА_1 на попередній посаді вже після звільнення останньої з 30.07.2022 без відповідної її заяви, самостійно визначивши дату поновлення на роботі, у зв`язку з чим такий наказ є нелегітимним.

Не погодилася представник позивача й з тим, що усі заявлені позовні вимоги є похідними від вимоги про поновлення на роботі, оскільки на теперішній час відповідач продовжує порушувати трудові права позивача, не погасивши існуючу заборгованість у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні підтримала позицію свого представника.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до правових висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Так, судом встановлено, що наказом директора Державного підприємства Київська офсетна фабрика Безкоровайного В.М. від 28.07.2022 за № 75000-ВС/22-к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу виробництва з 30 липня 2022 року відповідно до п. 8-3 ст. 36 КЗпП України.

20.10.2022 наказом директора Державного підприємства Київська офсетна фабрика Безкоровайного В.М. за № 75000-ВС/28-к скасовано наказ від 28.07.2022 за № 75000-ВС/22-к про звільнення ОСОБА_1 , відновлено дію трудового договору з останньою на попередніхумовах.

З пояснень представника відповідача у судовому засіданні також встановлено, що у наказі, яким скасовано наказ про звільнення позивача, зазначено скорочений номер наказу про звільнення без зазначення індексного номеру, що не впливає на суть наказу та його юридичну силу.

Таким чином, станом на час вирішення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, предмет позову - вимога про поновлення на роботі, відсутній у зв`язку зі скасуванням самим відповідачем 20.10.2022 оскаржуваного наказу директора Державного підприємства Київська офсетна фабрика Безкоровайного В.М. від 28.07.2022 за № 75000-ВС/22-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу виробництва з 30 липня 2022 року відповідно до п. 8-3 ст. 36 КЗпП України.

При цьому суд враховує, що роботодавець не обмежений у праві самостійно скасувати наказ про звільнення працівника, якщо таке звільнення відбулося з ініціативи власника або уповноваження ним органу (роботодавця), тому скасування наказу про звільнення позивача самим відповідачем безумовно має наслідком поновлення позивача на роботі з дати звільнення та виплату йому заробітної плати за весь період вимушеного прогулу.

Отже, враховуючи, що позивача поновлено на роботі з дня незаконного звільнення, а вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимоги про поновлення на роботі, тобто її вирішення напряму залежить від вирішення вимоги про поновлення на роботі, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Разом з тим, відсутні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку, оскільки вказані вимоги не є похідними від вимог про поновлення на роботі, у матеріалах справи відсутні докази того, що правовідносини між сторонами в цій частині також врегульовано, тож обставини, на які сторони посилаються в обґрунтування заявлених вимог та заперечень проти них в цій частині, мають бути з`ясовані під час вирішення спору по суті шляхом надання оцінку доводам і запереченням учасників справи.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 255, 258, 259, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київська офсетна фабрика» в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити.

Відмовити у закритті провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористану відпустку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного судового рішення - 20.02.2023.

Суддя О.О. Тиха