СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/360/23
Провадження № 2/306/284/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Галаса Ю.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . На момент смерті останньої, позивачка була зареєстрована та проживала разом з нею, у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Її брат помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому, інших спадкоємців на майно покійної нема. Зазначила, що звернувшись до ДНК для прийняття спадщини, їй повідомили, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, вона не може оформити право власності на такий. Тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку «А», літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», сарай «Д», ворота з хвірткою №-1, огорожа №2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник Свалявської міської ради просила розгляд справи провести за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 33-35).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.08.2022 року ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 973 від 20.08.2022 року (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.05.1977 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 , актовий запис № 16 від 04.05.1977 року (а.с. 10).

Як убачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії І.ФМ від 26.10.1977 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 26.10.1977 року, актовий запис № 92 від 26.10.1977 року (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 , актовий запис № 15 від 21.05.1965 р.н. (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26.03.2021 року, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 91 від 26.03.2021 року (а.с. 13).

Як убачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1 , у житловому будинку за даною адресою зареєстровані ОСОБА_2 , 1947 р.н., ОСОБА_5 , 1965 р.н. , ОСОБА_1 , 1977 р.н. (а.с. 14-16).

Згідно повідомлення Свалявської міської ради від 27.12.2022 року, № 1190 головою дворогосподарства за вищевказаною адресою, до моменту смерті, була ОСОБА_2 (а.с. 17).

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресо АДРЕСА_1 , такий складається з житлового будинку «А», літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», сарай «Д», ворота з хвірткою №-1, огорожа №2. Його вартість складає 89740 грн (а.с. 18-25).

Згідно довідки КУП «Свалявське міське БТІ» від 26.12.2022 року № 273, згідно архівних даних та реєстрових книг, житловий будинок за вищевказаною адресою на паперових носіях не зареєстрований (а.с. 26).

Як убачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостей щодо вищевказаного житлового будинку відсутні (а.с. 27).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Свалявської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 і складається згідно технічного паспорта на будинок садибного типу від 26.12.2022 року з: житлового будинку «А», літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», сарай «Д», ворота з хвірткою №-1, огорожа №-2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець