Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 30 серпня 2018 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2420397, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Toyota" державний номерний знак НОМЕР_1 . 24 травня 2021 року на вул. Урлівська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Toyota" державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та автомобіля марки «BMW» д/н НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон». 24 травня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 08 червня 2021 року постановою Дарницького районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно страхового акту № 3.21.2073-1 від 11 червня 2021 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2420397 від 30 серпня 2018 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 33 564,95 грн. Згідно платіжного доручення № ЦО03639 від 11 червня 2021 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт на Столичному» страхове відшкодування в сумі 33 564,95 грн. Згідно звіту про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу № 3.21.2073 від 28 жовтня 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Toyota" державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить у розмірі 26 461,54 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 7 103,41 грн., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» страхове відшкодування у розмірі 26 461,54 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06 липня 2022 року ухвалою суду провадження у справі Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування закрито в частині позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

30 серпня 2018 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2420397, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Toyota" державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 14-15, 16-21, 22-24, 25, 26).

24 травня 2021 року на вул. Урлівська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Toyota" державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та автомобіля марки «BMW» д/н НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» (а.с. 27, 40, 41).

24 травня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 29).

08 червня 2021 року постановою Дарницького районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 28).

Згідно страхового акту № 3.21.2073-1 від 11 червня 2021 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2420397 від 30 серпня 2018 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 33 564,95 грн. (а.с. 31).

Згідно платіжного доручення № ЦО03639 від 11 червня 2021 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт на Столичному» страхове відшкодування в сумі 33 564,95 грн. (а.с. 32).

Згідно звіту про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу № 3.21.2073 від 28 жовтня 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Toyota" державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить у розмірі 26 461,54 грн. (а.с. 33-39).

Позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 7 103,41 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», у розмірі 7 103,41 грн. (33 564,95 грн. - 26 461,54 грн.).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Судом встановлено, що відповідача визнано винним вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки Toyota" державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . 11 червня 2021 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт на Столичному» страхове відшкодування в сумі 33 564,95 грн.

Приватне акціонернео товариство «Страхова компанія «Еталон» має сплатити на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 26 461,54 грн.

Отже, при розрахунку суми збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування суд виходить із вартості відновлювального ремонту у розмірі 33 564,95 грн. та суми страхового відшкодування яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» у розмірі 26 461,54 грн., та приходить висновку, що збитки, понесені позивачем у результаті виплати страхового відшкодування становлять у розмірі 7 103,41 грн. (33 564,95 грн.- 26 461,54 грн.).

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування повністю: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», , юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 7 103 (сім тисяч сто три) грн. 41 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 270,00 грн.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 15, 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», , юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 7 103 (сім тисяч сто три) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», , юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна