Ухвала

02 березня 2023 року

м. Київ

справа № 296/7984/19

провадження № 61-13870св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - виконавчий комітет Житомирської міської ради,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №3» Житомирської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Доманевський», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Ямська»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 січня 2021 року у складі судді Маслак В. П. та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Коломієць О. С., Галацевич О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 502 від 07 червня 2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення «Особняк». Будучи власником квартири у вказаному багатоквартирному житловому будинку, він наділений правами утримувача, балансоутримувача, установника управління, управителя, користувача, розпорядника та охоронця у сфері культурної спадщини та у зв`язку з цим несе певні обов`язки й відповідальність за збереження цього нерухомого майна, що підтверджується змістом охоронного договору, який був укладений між ним та Управлінням культури Житомирської обласної державної адміністрації.

Позивач вказує, що за згодою декількох власників квартир у даному будинку створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Доманевський» (далі - ОСББ «Доманевський»). На установчих зборах власників будинку не вирішувалось питання щодо управління майном та його передачі ОСББ «Доманевський». Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №296/5511/17 встановлено, що 15 березня 2017 року не вирішувалось питання про передачу ОСББ «Доманевський» житлового будинку по АДРЕСА_2 . Тому в ОСББ відсутні будь-які повноваження стосовно управління, користування та розпорядження вказаним житловим будинком та господарськими спорудами.

Проте, 07 квітня 2017 року голова правління ОСББ «Доманевський» звернувся до міського голови із заявою про передачу цього житлового будинку в управління об`єднання співвласників. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07 червня 2017 року №502 житловий будинок по АДРЕСА_2 знято з балансу Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №3» Житомирської міської ради (далі - КП «ВЖРЕП № 3») та передано його в управління ОСББ «Доманевський». Окрім того, голові правління ОСББ рекомендовано укласти з Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради охоронний договір.

Позивач вважає, що вказане рішення порушує його право власності та не відповідає вимогам законодавства, оскільки виконавчий комітет не мав повноважень розпоряджатися майном. Законодавством України не передбачено право виконавчого комітету управляти майном, яке належить на праві приватної власності іншим особам. Право управління пам`яткою архітектури належить державі в особі Кабінету Міністрів України і Управлінню культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації.

Вказане рішення виконавчого комітету суперечить частині першій статті 1032 ЦК України, якою передбачено, що установником управління є власник майна. Спірне рішення не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини», якою заборонено передавати пам`ятку архітектури у володіння, користування чи управління іншій особі без погодження відповідного органу охорони культурної спадщини. Всі дії з управління будинком, враховуючи статус цього нерухомого майна, яке є пам`ятку архітектури, здійснюються виключно його власниками, оскільки з кожним із них укладені охоронні договори. Проте рішення кожного власника про передачу права управління багатоквартирним будинком до ОСББ «Доманевський» відсутнє. Вказана обставина свідчить про те, що власники будинку залишили за собою право управління пам`яткою архітектури. ОСББ «Доманевський», Житомирська міська рада та її виконавчий комітет, а також КП «ВЖРЕП №3» не мають правовстановлюючих документів на цей житловий будинок, відтак не наділені правом вирішувати питання щодо управління цим майном, його утриманням, розпорядженням , користуванням та його охороною.

Просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 502 від 07 червня 2017 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Корольовского районного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 17 червня 2021 року, у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що співвласниками будинку АДРЕСА_2 створено ОСББ «Доманевський». Оскільки до створення ОСББ «Доманевський» балансоутримувачем та управителем будинку було КП «ВЖРЕП №3», рішення виконавчого комітету про зняття будинку з балансу попереднього балансоутримувача та передачі його на баланс ОСББ «Доманевський», яке створено більшістю співвласників на підставі вимог статті 385 ЦК України, Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», повністю відповідає вимогам діючого на час його прийняття законодавства та ніяким чином не порушує право власності ОСОБА_1 на належні йому квартири і частку у спільній власності у багатоквартирному будинку, не позбавляє його права володіння, користування, розпорядження ним, а тому не є втручанням у мирне володіння майном.

Безпідставними є доводи позивача щодо необхідності погодження з органом охорони культурної спадщини рішення в частині передачі будинку в управління ОСББ «Доманевський», оскільки пам`ятка архітектури - будинок по АДРЕСА_2 залишається в безпосередньому управлінні співвласників, ОСББ є уповноважений орган співвласників, а не «інша юридична особа» в розумінні положень частини першої статті 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а тому погодження з органом охорони культурної спадщини рішення про передачу будинку в управління ОСББ «Доманевський» не потребує. Тому рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради прийнято в межах компетенції органу місцевого самоврядування, носить рекомендаційний характер і ніяким чином не впливає на права позивача як співвласника багатоквартирного будинку.

Постановою Верховного суду від 23 грудня 2019 року залишено без змін рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі №806/1536/18, в якій визнано протиправним та скасовано охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 08 вересня 2017 року № 5, укладений між ОСББ «Доманевський» і Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради. За вказаних обставин, відсутні підстави для скасування пункту 3 оспорюваного рішення виконкому.

Встановлені судом обставини справи, аналіз чинних на момент прийняття оскарженого рішення нормативно - правових актів, свідчать про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки не доведено порушення прав позивача.

Аргументи учасників справи

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів того, що усі співвласники пам`ятки архітектури - багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 обрали таку форму управління пам`яткою, як «об`єднання співвласників». Отже, висновок суду про те, що право управління цим будинком належить ОСББ «Доманевський», є помилковим. Матеріали справи не містять доказів щодо передачі власних повноважень власників житлового будинку до виконавчого комітету Житомирської Житомирської міської ради, КП «ВЖРЕП № 3» або ОСББ «Доманевський». Суди не врахували, що у справі також відсутні докази щодо власності держави на будинок навіть у минулому, що в свою чергу виключає можливість включення житлового будинку до державного житлового фонду, а сам будинок відноситься до приватного житлового фонду. А тому пункт 1 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 502 від 07 червня 2017 року суперечить діючому законодавству.

Зважаючи на те, що лише управитель (власник) може укладати договір з підприємством - перевізником твердих побутових відходів, яким ОСББ не є, пункт 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 502 від

07 червня 2017 року є незаконним.

Не враховано судами і доводи щодо незаконності пункту 3 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 502, що житловий будинок не перебуває у безпосередньому управлінні співвласників, а тому ОСББ «Доманевський» не є уповноваженим органом на укладення охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини.

У грудні 2021 року ОСББ «Доманевський» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ямська» подали до суду відзив, у якому просили оскаржені судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів.

У грудні 2021 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до суду відзив, у якому просили касаційну скаргу задовольнити, судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

В зазначеній ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд першої та апеляційної інстанції в оскаржених судових рішеннях порушив норми процесуального права та застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 910/12224/17, від 05 березня 2019 року у справі № 910/350/18, від 17 червня 2021 року у справі № 806/1536/18).

Фактичні обставини справи

Житловий будинок по АДРЕСА_2 був побудований до 1917 року, відносився до державного житлового фонду і перебував на утриманні і балансовому обліку КП «ВЖРЕП № 3».

Розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від

04 березня 1996 року № 151 багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 віднесено до об`єктів культурної спадщини та він є пам`яткою архітектури місцевого значення «Особняк».

Загальними зборами співвласників цього будинку від 15 березня 2017 року вирішено створити ОСББ « Доманевський», яке було зареєстроване 22 березня 2017 року.

Протокол загальних зборів ОСББ «Доманевський» № 1 від 18 квітня 2017 року містить інформацію про те, що співвласниками прийнято рішення про прийняття житлового будинку, спільного майна та прибудинкової території на баланс ОСББ, що стало підставою для звернення голови ОСББ «Доманевський» до голови Житомирської міської ради із заявою про прийняття житлового будинку в управління ОСББ.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07 червня

2017 року № 502 вказаний житловий будинок знято з балансу КП «ВЖРЕП № 3» та передано його у правління ОСББ «Доманевський»; рекомендовано голові правління ОСББ «Доманевський» ОСОБА_6 укласти договір з підприємством-перевізником твердих побутових відходів, який визначений виконавцем послуг на території його розміщення; рекомендовано укласти з Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради охоронний договір.Контроль за виконанням цього рішення покладено на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно з розподілом обов`язків

08 вересня 2017 року між Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради та ОСББ «Доманевський» укладений охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини - житловий будинок АДРЕСА_2 .

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 червня

2018 року вказаний договір визнано протиправним та скасовано з тих підстав, що належним суб`єктом владних повноважень, який мав право укладати спірний договір, є Житомирська обласна державна адміністрація. Окрім того, згідно з протоколом загальних зборів ОСББ від 17 липня 2017 року, при вирішенні питання щодо надання об`єднанню співвласників повноважень на укладення охоронного договору, були присутні лише 3 співвласники із 9.

ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

17 серпня 2018 року між Управлінням культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,

ОСОБА_7 укладений охоронний договір, відповідно до якого останні взяли на себе зобов`язання щодо охорони частини приміщення- пам`ятки архітектури місцевого значення «Особняк», охоронний № 8 - квартири АДРЕСА_3 (площею 94,5 кв. м), що знаходиться у вказаному житловому будинку.

Позиція Верховного Суду

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У пункті 5 частини першої статті 396 ЦПК України зазначено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Аналіз пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України свідчить, що якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, то касаційне провадження закривається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року в справі

№ 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) зазначено, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі

№ 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зроблено висновок, що під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 502 від 07 червня 2017 року, оскільки рішення порушує його право власності та не відповідає вимогам законодавства, виконавчий комітет не мав повноважень розпоряджатися майном, яке не належить на праві власності КП « ВЖРЕП №3». Тому у ОСББ відсутні будь-які повноваження стосовно управління, користування та розпорядження вказаним житловим будинком та господарськими спорудами. Прийняте рішення про зняття майна з балансу, передачі права управління майном та права охорони спадщини прийняті без достатніх на те повноважень, оскільки майнове право виникає при наявності правовстановлюючих документів на майно, або договору з його власником. Право управління пам`яткою архітектури належить державі в особі Кабінету Міністрів України і Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації. Суди зробили висновок, що рішення виконавчого комітету про зняття будинку з балансу попереднього балансоутримувача та передачі його на баланс ОСББ «Доманевський» ніяким чином не порушує право власності ОСОБА_1 на належні йому частку квартири і спільну власність у багатоквартирному будинку. Оскільки не доведено порушення прав позивача, відсутні підстави для задоволення позову,

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі

№ 910/12224/17 (провадження № 12-147гс18), на яку є посилання в касаційній скарзі, Прокуратура міста Києва звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним рішення міськради від 23 лютого 2017 року № 946/1950 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій» в частині визнання такими, що втратили чинність рішень міськради про передачу до сфери управління Прокуратури міста Києва будівель, які належали до комунальної власності територіальної громади міста Києва; в частині зобов`язання передачі в оренду зазначених приміщень; в частині закріплення за КП «Київжитлоспецексплуатація» нерухомого майна на праві господарського відання. Позивач посилався на те, щозгідно з пунктом 3 оспорюваного рішення нерухоме майно (зазначене у додатку 2) вибуло з управління позивача, що є порушенням її прав та інтересів щодо оперативного управління майном. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що майно комунальної власності не може передаватися в оперативне управління підприємствам, установам, організаціям, які не були утворені відповідним органом місцевого самоврядування та не знаходяться в його підпорядкуванні. За таких обставин у прокуратури право оперативного управління щодо спірних приміщень не виникло і не могло виникнути (незалежно від того чи було воно зареєстровано, чи ні). Власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також вилучення цього майна у відповідних суб`єктів. Майно комунальної власності не може передаватися в оперативне управління підприємствам, установам, організаціям, які не були утворені відповідним органом місцевого самоврядування та не знаходяться в його підпорядкуванні.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 березня 2019 року у справі № 910/350/18, на яку є посилання в касаційній скарзі, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України» про зобов`язання передати за актом приймання-передачі основних засобів ОЗ-1 нежиле приміщення. Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання рішення Київської міської ради від 15 березня 2012 року до сфери управління Міністерства передано зазначене нежиле приміщення з подальшою передачею на баланс відповідача відповідно до акта приймання-передачі основних засобів. Зазначене рішення з 01 березня 2017 року втратило чинність. Рішенням Київської міської ради від 23 лютого 2017 року приміщення закріплено за позивачем на праві господарського відання та позивачу визначено прийняти приміщення за актом приймання-передачі, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача, однак останній акт приймання-передачі не оформив, зі своєї сторони не підписав, приміщення не передав. Верховний Суд зробив висновок, що з враховуючи встановлені судами обставини, зокрема, про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій рішення про передачу до сфери управління Міністерства культури України нежитлового приміщення у будинку комунальної власності територіальної громади міста Києва, на підставі якого приміщення було передано відповідачу на баланс, втратило чинність

з 01 березня 2017 року. Тому суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що у відповідача виник обов`язок з передачі приміщення у встановленому законом порядку на підставі актів приймання-передачі зі свого балансу на баланс позивача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 806/1536/18, на яку є посилання в касаційній скарзі, ОСОБА_2 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в якій просила суд визнати охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від

08 вересня 2017 року № 5 протиправним, нечинним та скасувати у зв`язку з відсутністю повноважень (компетенції) Департаменту містобудування та землекористування Житомирської міської ради, як спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, відсутністю делегованих повноважень органу охорони культурної спадщини вищого рівня, відсутністю повноважень у керівника цього Департаменту. Верховний Суд у наведеній справі зробив висновок, що Законом надано повноваження на укладання охоронних договорів на пам`ятки обласним державним адміністраціям або Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям і охоронні договори на пам`ятки національного значення мають бути погодженими з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини. Належним суб`єктом владних повноважень, який мав укласти охоронний договір є Житомирська обласна державна адміністрація. Департамент містобудування та землекористування Житомирської міської ради не має власного повноваження на укладання охоронних договорів, але таке повноваження може бути делеговано йому органом охорони культурної спадщини вищого рівня. За вимогами закону ОСББ не є власником майна, при цьому власники можуть уповноважити об`єднання на здійснення окремих актів (дій), у тому числі й укладення охоронних договорів. Суди попередніх інстанцій встановили, що згідно з протоколом від 17.07.2017 № 2 загальних зборів ОСББ «Доманевський» у зборах, на яких вирішено надати повноваження щодо його укладення охоронного договору голові об`єднання, приймали участь всього 3 співвласники з 9, причини не участі інших 6 співвласників у протоколі не вказано. Відтак, ОСББ «Доманевський» не було уповноважено всіма співвласниками будинку на укладення охоронного договору від їх імені. Верховний Суд відзначає, що укладення охоронних договорів позивачем і третіми особами щодо кожної з квартир не усуває можливості укладення охоронного договору ОСББ на весь будинок, оскільки багатоквартирний будинок у цілому, як і кожна квартира у будинку, по

АДРЕСА_2 є пам`яткою архітектури місцевого значення і потребує вжиття заходів до її збереження. Але для цього необхідним є надання повноважень об`єднанню всіма співвласниками будинку або їх відповідною більшістю, як це передбачено законодавством про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку. З урахуванням викладеного, є законними і обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини від 08.09.2017 № 5 через відсутність повноважень у осіб, які уклали відповідний договір.

З урахуванням змісту позовних вимог, характеру спірних правовідносин та встановлених судами обставин у цій справі висновки щодо застосування норми права, які викладені у наведених постановах Верховного Суду, на які посилається ОСОБА_1 у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними до правовідносин в справі, що переглядається.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням того, що після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України Верховним Судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на які посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, то суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скаргу мотивована також тим, що матеріали справи не містять доказів того, що усі співвласники пам`ятки архітектури - багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 обрали таку форму управління пам`яткою, як «об`єднання співвласників», а також щодо передачі власних повноважень власників житлового будинку до виконавчого комітету Житомирської Житомирської міської ради, КП «ВЖРЕП № 3» або ОСББ «Доманевський».

Однак оскільки суд касаційної інстанції зробив висновок про закриття касаційного провадження з підстав, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, то відсутні підстави для висновку про те, що судом порушено норми процесуального права (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). Доводи касаційної скарги не містять посилань на інші порушення судами норм процесуального права, визначені у частинах першій і третій статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 396, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від

28 січня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі № 296/7984/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат