Провадження №: 2-о/755/504/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 305, 306 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про визнання громадянина Турецької Республіки ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Ухвалою суду від 23.12.2022 заяву залишено без руху як таку, що не відповідала вимогам ст. 306 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

До Дніпровського районного суду м. Києва повернувся поштовий конверт в якому заявнику за зазначеною у заяві адресою надсилалася ухвала про залишення заяви без руху.

Крім цього, копія ухвали суду про залишення заяви без руху була надіслана представнику заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на вказану ним у заяві електронну пошту «ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до довідки сформованої Автоматизованою системою документообігу суду «Д-3», копія ухвали від 23.12.2022 про залишення заяви без руху була доставлена представнику заявника на його електронну поштову адресу 20.01.2023.

Враховуючи дату отримання представником заявника на електронну пошту ухвали суду про залишення заяви без руху, останнім днем усунення недоліків є 30.01.2023.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 по справі № 759/14068/19 зазначив, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, судом було вжито заходів щодо належного повідомлення заявника та її представника про постановлену ухвалу шляхом направлення її копії засобами поштового та електронного зв`язку на вказані у заяві поштову адресу заявника та електронну пошту її представника.

Натомість, вимоги ухвали суду у визначений судом строк заявником виконано не було.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Клопотання про продовження встановленого судом строку для усунення недоліків заяви заявником суду не подано.

Згідно положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки норма ст. 306 ЦПК України не містить положень щодо дій суду у разі не виконання заявником вимог ухвали суду про залишення заяви без руху, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, а саме приписи ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За викладених обставинах заява підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10, 185, 306, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду в загальному порядку передбаченому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10.02.2023.

Суддя