Провадження № 2/638/1058/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді: Хайкіна В.М.

за участю секретаря: Кондратюк І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кудрявцев Володимир Ігорович 18.10.2021 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13 446, 00 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 з 29.08.2008 року є власником квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» та відповідно є виконавцем на цьому будинку на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.10.2012 року та Протоколу № 1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку від 06.04.2017 року, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 . «Новобуд-Комфорт» власними силами, а також із залученням відповідних підприємств на договірній основі забезпечує утримання будинку і прибудинкової території, виступаючи колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг. Відповідач будучи власником квартири та співвласником багатоквартирного будинку перебуває у договірних відносинах з «Новобуд-Комфорт», а тому повинен оплачувати за надані об`єднанням послуги та несе відповідальність за своєчасність здійснення платежів за рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду. За період з 01.01.2017 року по 01.09.2021 року відповідач має заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території 9 283, 57 грн. Крім того, за вказаний період нараховано 3% річних у розмірі 1 300, 21 грн. та інфляційні витрати у розмірі 4 162, 83 грн. Загальна сума боргу становить 13 446, 00 грн. 15.09.2021 року «Новобуд-Комфорт» та ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору за зобов`язаннями до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Тому у позивача у справі замість виробничого кооперативу виникло право стягнути з відповідача вищевказані грошові кошти. Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав.

Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 272254847 від 28.08.2021 року.

Зазначена квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» та відповідно є виконавцем послуг у цьому будинку, на підставі Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , від 01.10.2012 року, укладеного між ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» в особі голови кооперативу Щупаченко І. І., яка діє на підставі статуту, та співвласниками житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на підставі Протоколу загальних зборів від 06.04.2017.

За умовами Договору, Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» зобов`язується надати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарських потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та прибудинкової території.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 2 статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.

Пункт 4 договору передбачає, що управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

На підставі викладеного, у відповідача ОСОБА_2 виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані комунальні послуги. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних послуг.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц.

Як визначено статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга-послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

При цьому виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (п.2, п. 13 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги».

Згідно з частиною другою статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Також, пунктом п`ятим частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019 року) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того, статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначені обов`язки співвласників: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Крім того, статтями 319 та 322 ЦК України, закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За змістом статті 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

За правилами статті 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі статтею 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Отже, наявними у справі доказами встановлено, що між ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, де знаходиться квартира відповідача.

Кошторис витрат за послугу з утримання багатоквартирного будинку та структура внесків з утримання будинків та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_2 , затверджені головою кооперативу Щупаченко І.І.

З матеріалів справи вбачається, що ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» у спірний період виконувало свої обов`язки та забезпечувало надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

При цьому відповідач не виконував свої обов`язки належним чином, у зв`язку з чим у період з 01.07.2017 по 01.09.2021 року утворилась заборгованість за надання послуг щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій перед ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» у сумі 9 283, 57 грн, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» нараховано три відсотки річних 1 300, 21 грн. та інфляційні витрати 4 162, 83 грн.

Судом встановлено, що 15.09.2021 року між Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» (первісний кредитор) відсутпає, а новий кредитор ( ОСОБА_1 ) набуває право вимоги, належне первісному кредиторові щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на загальну суму 13 446, 00 грн., яке включає заборгованість за зобов`язанням щодо сплати даних грошових коштів первісному кредитору за період з 01.01.2017 по 01.09.2021 року, зокрема щодо оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 9 283, 57 грн., щодо сплати трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 1 300, 21 грн. та інфляційне збільшення боргу у розмірі 4 162, 83 грн.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до ОСОБА_1 перейшли права Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» щодо права вимоги до ОСОБА_2 за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.10.2012 року.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не виконував, плату за спожиті послуги з 01.01.2017 року по 01.09.2021 року не здійснював, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт».

Суду не надано та не зазначено про існування доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання житлово-комунальних послуг у встановленому порядку, чи звертався щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території підлягає задоволенню, оскільки відповідач, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання щодо добровільної сплати заборгованості.

Згідно вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Так, при зверненні позивача до суду ним заявлено позовну вимоги майнового характеру та визначено ціну позову з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 13 446, 00 грн., отже розмір судового збору згідно пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» мав становити 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 задоволена, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню 908 грн. 00 коп. судового збору.

З приводу заявлених до стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000, 00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, «Пмайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 3 наведеної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом, 20.05.2021 року між адвокатом Кудрявцевим Володимиром Ігоровичем та ОСОБА_1 укладено договір №2021.05.20/1, згідно якого адвокат надає правову допомогу клієнту, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити правову допомогу адвоката.

Також матеріали цивільної справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №2021.05.20/1 від 20.05.2021 року, виданому адвокатом Кудрявцевим Володимиром Ігоровичем.

Згідно пункту 2 акту про надання послуг за договором про надання правової допомоги №2021.05.20/1 від 20.05.2021 року, складеного 29.09.2021 року, всього адвокат надав клієнту правову допомогу у кількості 12 годин на загальну суму 5000, 00 грн., податок на додану вартість не передбачений. Сторони підтверджують, що правова допомога за цим договором надана у повному обсязі, належним чином і у необхідні строки. Клієнт прийняв надану йому правову допомогу повністю та без зауважень. Цей акт свідчить про належне виконання виконавцем своїх обов`язків за договором про надання правової допомоги №2021.05.20/1 від 20.05.2021 року в частині підготовки позову до ОСОБА_2 і є підставою для проведення розрахунків (пункти 4, 5).

Однак, суд наголошує, що матеріали справи не містять жодної інформації про те, що позивач поніс витрати на суму 5000, 00 грн. за надання йому правової допомоги у судовому провадженні про стягнення боргу. Стороною позивача не надано жодного документу, що свідчить про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у будь-якому розмірі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 150, 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , заборгованість за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13 446 ( тринадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: