ЄУН №337/883/23
Провадження №2/337/476/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжя заяву про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу-автомобіля DAEWOO LANOS 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_1 (номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 від 02.09.2022 року, укладений між ОСОБА_3 в якості продавця та ОСОБА_2 в якості покупця.

Ухвалою судді від 22 лютого 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт шляхом заборони відчуження, на автомобіль DAEWOO LANOS 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_1 (номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

15 березня 2023 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, оскільки вжитий судом захід забезпечення створює значну загрозу її правам та охоронюваним законом інтересам, адже сам позов не порушує питання застосування відповідних правових наслідків недійсного правочину. Крім того посилалась на допущені судом грубі процесуальні порушення у вигляді незастосування й справі зустрічного забезпечення.

20 березня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошенко О.О. а також від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надійшли заяви про проведення розгляду без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу-автомобіля DAEWOO LANOS 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_1 (номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 від 02.09.2022 року, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , та одночасно подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль DAEWOO LANOS 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_1 (номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 22 лютого 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено, та застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна заборона відчуження транспортного засобу.

Аналізуючи статті 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову, це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та являють собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Відповідно до вимог частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.76, ч.1, 2 ст.77 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів позову, а також поданих позивачами заперечень і заяв, між сторонами дійсно існує спір, що підлягатиме судовому вирішенню.

Однак посилання заявниці ОСОБА_2 , що позов не порушує питання застосування відповідних правових наслідків недійсного правочину, а тому вжиті судом заходи забезпечення позову створюють значну загрозу її правам та охоронюваним законом інтересам, не підтверджено жодними доказами.

Більше того, заявницею ОСОБА_2 не зазначено яким чином накладений арешт у вигляді заборони відчуження автомобіля порушує в цей момент її права, створює загрозу її охоронюваним законом інтересам, чи ускладнює її поточне становище.

Враховуючи зазначене та те, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає подане клопотання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

Щодо не вирішення судом питання про зустрічне забезпечення,

За ч.1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. (ч.4 ст. 154 ЦПК України)

Підстави для обов`язкового зустрічного забезпечення, визначені ч.3 ст. 154 ЦПК України, під час розгляду заяви про забезпечення позову, у справі встановлені не були. Наявність таких підстав також і не підтверджує заявниця ОСОБА_2 у своїй заяві. Посилання на конкретний обґрунтований розмір збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, суду не надано.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на його необґрунтованість, оскільки наразі необхідність в арешті майна не відпала.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 158, 259, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун