Справа № 287/479/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Кононихіної Н.Ю.

з участю секретаря Корнєйчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Олевської міської ради Житомирської області Кравченка А.О. про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом та уточненим позовом до Олевської міської ради Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 06.03.2023 по справі №287/479/23 справу призначеного до судового розгляду.

До суду від представника відповідача Олевської міської ради Житомирської області Кравченка А.О. надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі по справі №287/479/23 за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, у якій він зазначає, що при розгляді даної справи, керуючись статтями 43 та 182 ЦПК України, Олевська міська рада заперечує проти заявлених вимог позивача ОСОБА_1 та просить суд залишити позов останнього без розгляду, виходячи з наступних підстав: відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України позивач ОСОБА_1 зловживає процесуальними правами шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; позивач ОСОБА_1 при подачі нового позову в своїй позовній заяві зазначив про відсутність спору з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак це не відповідає дійсності щодо заявлених вимог в справах: №287/2205/21, №287/1724/22 та №287/479/23 щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено вимоги п. 10 ч. 2 ст. 175 ЦПК України; згідно з вимогами п. 6 ч. 4 ст. 185 та п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позов ОСОБА_1 до Олевської міської ради про визнання права на житловий будинок в порядку спадкування має бути залишений без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Представник відповідача Олевської міської ради Житомирської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заяви про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 01.09.2022 у справі №287/2205/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Олевської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 28.11.2022 відкрито провадження у справі №287/1724/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Олевської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 06.03.2023 у справі №287/1724/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області, третя особа: приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Паламарчук І.В., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 28.02.2023 відкрито провадження у справі №287/479/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Олевської міської ради про визнання права на житловий будинок в порядку спадкування, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана позовна заява не являється позовом між тими самими сторонами, з того ж предмету та тих самих підстав, що і вищевказана справа, оскільки раніше до суду надходили, зокрема, справи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (№287/2205/21; №287/1724/22).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (п.п. 2, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст.44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України унормовано, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34 Конвенції, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Наприклад, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року [Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01], «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року [Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і №18589/02]).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Обґрунтовуючи клопотання про визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивач ОСОБА_1 зловживає процесуальними правами шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Як вбачається зі змісту поданої заяви представником відповідача Олевської міської ради Житомирської області, в ній не міститься конкретних доказів зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами в рамках розгляду справи № 287/479/23, тоді як надавати оцінку діям ОСОБА_1 поза межами розгляду справи суд позбавлений можливості.

При цьому, станом на даний час на розгляді суду перебуває лише справа № 287/479/23 за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Олевської міської ради Житомирської області Кравченка А.О. про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі №287/479/23 за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області «про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування» відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення та протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна