Ухвала

07 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 185/1177/21

провадження № 61-1130ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору неукладеним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року у розмірі 18 473,23 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року в частині позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано.

Позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року станом на 03 грудня 2020 року у розмірі 104 157,39 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору неукладеним - без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, у жовтні 2022 року звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строку виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У січні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 19 січня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду вона отримала засобами поштового зв`язку 20 грудня 2022 року, що підтверджується наданими доказами. Проте у касаційній скарзі заявник не просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення. Разом з тим, зазначені доводи не змінюють встановлений ЦПК України строк касаційного оскарження, а можуть бути підставою для поновлення цього строку за умови подання відповідної заяви з наведенням відповідних мотивів.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Отже, ОСОБА_1 необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В окремо доданому до касаційної скарги клопотанні ОСОБА_1 , посилаючись на тяжкий майновий стан у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків її річного доходу за попередній календарний рік (7 200 грн), просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Крім того, при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги просить урахувати те, що на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та те, що вона не має у власності рухомого або нерухомого майна. На підтвердження наведених обставин заявник надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом за період часу з 01 кварталу 2021 року до 04 кварталу 2021 року від 07 жовтня 2022 року, відповідно до яких розмір доходу заявника за 2021 рік склав 7 200 грн; копію інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 320548054 від 18 січня 2023 року копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 ; довідки з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (дата формування 19 січня 2023 року) про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З урахуванням обставин справи та наданих заявником доказів, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Посилання ОСОБА_1 на положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» є безпідставними, оскільки зазначені норми стосуються процесуального статусу позивача у справі, а заявник зверталася до суду з апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року, як особа, яка не брала участі у справі, але, на її думку, оскаржуваним судовим рішенням було вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою, має незадовільний стан здоров`я або інших доказів про наявність у заявника пільг, що підтверджують підстави звільнення від сплати відповідно до закону.

Отже, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн (2 684 грн * 0,2 = 536,80 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець