Справа № 453/179/23
№ провадження 2-з/453/2/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 лютого 2023 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2023 року на адресу Сколівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 949,4 кв.м., житловою площею 454,8 кв.м., номер запису про право власності 19355405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245;

- земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,38 га, кадастровий номер :01:018:0094, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), номер запису про право власності 1968300, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45.

В обгрунтування доводів заяви зазначає, що вона має намір звернутись у Сколівський районний суд Львівської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання договору відступлення права вимоги за Іпотечним договором недійсним.

Вказує, що на даний час Бориспільським міськрайонним судом Київської області у справі №359/10308/20 винесено рішення про стягнення боргу за договором позики. Вказане судове рішення було змінено постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2022 року. Із вказаної справи заявник дізналася, що переуступлення права вимоги за основним зобов`язання, яким є Договір позики б/н від 11.10.2017 року, не укладалося.

Зазначає, що 11 жовтня 2017 року вона, її син ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , уклали договір позики як солідарні боржники, позикодавцем у якому виступав ОСОБА_3 . Забезпечення виконання вказаного солідарного зобов`язання було забезпечено Договором іпотеки від 11 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., зареєстрованого за №6586. Предметом іпотеки є майно, що належить ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 949,4 кв.м., житловою площею 454,8 кв.м., номер запису про право власності 19355405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245, та земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,38 га, кадастровий номер :01:018:0094, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), номер запису про право власності 1968300, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45.

Як зазначає заявник, 11.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. було посвідчено Договір відступлення від права вимоги за Іпотечним договором (договором про задоволення вимог іпотекодержателя), який був зареєстрований за № 6589.

На підставі вказаних договорів була проведена державна реєстрація іпотеки. За договором Іпотеки, що зареєстрований за №6586 номер запису про обтяження: 22778316 від 11.10.2017 року о 14:58:01 та Договором відступлення від права вимоги за Іпотечним договором, зареєстрований за №6589 номер запису про іпотеку: 22778545 від 11.10.2017 року о 15:11:46. вказані факти підтверджуються Інформацією №321727815 від 02.02.2023 року.

На даний час їй відомо, що Договору про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням немає, будь-який повідомлень чи інших доказів заміни кредитора у зобов`язанні відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 516 ЦК України їй не направлялось. Також, відповідно до Інформації №321727815 від 02.02.2023 року, ОСОБА_3 , як обтяжувач, та ОСОБА_2 , як іпотекодержатель, вчинені на підставі одного договору.

За приписами діючого законодавства та положеннями Договору позики б/н від 11.10.2017 року визначено, що будь-які зміни до договору вносяться в тій самій формі, що і основне зобов`язання. Тобто, для переведення вимог кредитора обов`язково має існувати договір відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, але такого договору не існує.

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України, недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Вказує, що право розпорядження її майном на даний час належить особі, що в силу норм діючого законодавства не має права на таке розпорядження. При цьому, наявність рішення у справі №359/103802/20, що набрало законної сили, дає підстави допускати можливість вчинення ОСОБА_2 дій щодо відчуження її майна третім особам чи іншим шляхом здійснення державної перереєстрації права власності, передбаченого ст. ст. 37, 38 ЗУ «Про іпотеку», оскільки вона є зареєстрованим Іпотекодержателем.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву та наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1, ч. 7 оцесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2021 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в загальному розмірі 416036 доларів США, що складається з боргу по поверненню позики в розмірі 165852 доларів США, боргу по сплаті процентів за користуванні позикою в розмірі 74315 доларів США, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 10017 доларів США та пені в розмірі 165852 доларів США.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2022 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в загальному розмірі 334 192 (триста тридцять чотири тисячі сто дев`яносто два) долари США, що складається з боргу по поверненню позики в розмірі 167 096 доларів США та пені в розмірі 167 096 доларів США.

З наведеного вбачається, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли цивільно-правові відносини, зокрема, на підставі укладеного ОСОБА_1 договору іпотеки на забезпечення виконання договору позики, укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а також на підставі Договору про відступлення права вимоги за вищезазначеним договором позики, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який позивачка має намір оскаржити в судовому порядку.

Як зазначено у Постанові судової палати у цивільних справах ВСУ від 25.05.2016 року, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне і ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153, 247, 272, 353, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення до суду шляхом накладення арешту на належне їй майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 949,4 кв.м., житловою площею 454,8 кв.м., та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,38 га, кадастровий номер :01:018:0094, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 949,4 кв.м., житловою площею 454,8 кв.м., належний на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,38 га, кадастровий номер :01:018:0094, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належну на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення такої.

Суддя