Справа № 526/1811/22
Провадження № 2/526/109/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л. І.

з участю секретаря Синепол С. А.

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та виділення в натурі земельної ділянки із спільної часткової власності,

у с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та виділення в натурі земельної ділянки із спільної часткової власності.

У позовній заяві позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 . Після її смерті, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2015 року та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно йому на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина земельної ділянки загальною площею 3,0049 га, розташована на території Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер :00:013:0124). Власником 2/3 частини вказаної земельної ділянки є відповідач - ОСОБА_2 , який на даний час на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 15.07.2020 виділив належну йому 2/3 частини вказаної земельної ділянки в натурі, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності.

У результаті поділу виділеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :00:013:0239, а не 1/3 частині земельної ділянки, яка належала його померлій бабі ОСОБА_3 , присвоєно кадастровий номер :00:013:0240.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, він отримав відмову, так як у зв`язку із виділенням своєї частки земельної ділянки ОСОБА_2 та припиненням спільної часткової власності на неї, на даний час неможливо отримати витяг з Державного земельного кадастру, оскільки зазначена вище земельна ділянка з кадастровим номером :00:013:0124 перенесена до архівного шару Національної кадастрової системи. Таким чином, на сьогодні, він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки без виділення її в натурі з припиненням права спільної часткової власності на неї.

Відповідно до рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 15.07.2020 відповідачу ОСОБА_2 виділено в натурі 2/3 частини земельної ділянки площею 2,0036 га кадастровий номер :00:013:0124, позначену у синій колір згідно варіанту розподілу земельної ділянки №1 висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, складеного СПД ФОП ОСОБА_4 , а померлій ОСОБА_3 можливо виділити в натурі частину земельної ділянки, площею 1,0013 га, зафарбовану у червоний колір кадастровий номер :00:013:0240.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить визнати за ним право власності та виділити в натурі вказану 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 1,0013 га, кадастровий номер :00:013:0240, позначену червоним кольором на варіанті розподілу земельної ділянки № НОМЕР_1 , із загальної площі земельної ділянки 3,0049 га, кадастровий номер :00:013:0124, яка розташована на території Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області, що являється спадковим майном, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №205 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2015, індексний номер витягу: 37035376, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на неї.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області та відповідача ОСОБА_2 надійшли заяви, в яких вони вказують, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають, просять розгляд справи провести без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та виділення в натурі земельної ділянки із спільної часткової власності підлягають до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Антоновою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 205, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1963 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_3 на 1/3 частку спадщини, син ОСОБА_2 на 2/3 частки спадщини з урахуванням частки, від якої відмовилася ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 . Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,0049 га, кадастровий номер :00:013:0124, розташованої на території Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2015, індексний номер витягу 37035376, ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер :00:013:0124 загальною площею 3,0049 га, розташованої на території Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Правонаступником Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області є Краснолуцька сільська об`єднана територіальна громада, яка була утворена 15 травня 2018 року, шляхом об`єднання Гречанівської, Краснолуцької, Малопобиванської, Римарівської та Сватківської сільських рад Гадяцького району.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_3 21.08.2018, на випадок своєї смерті, склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за номером 37, яким заповіла внуку ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право.

Позивач ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, в якому батьками позивача вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Матір`ю ОСОБА_7 , батька позивача, була ОСОБА_9 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 5 від 26.07.2022.

ОСОБА_9 08.09.1984 зареєструвала шлюб, у зв`язку з чим змінила своє прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_10 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 26.07.2022.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Батько позивача ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 02.12.2016 виконавчим комітетом Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Гадяцьким відділом ДРАЦС Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Позивач своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Заєць Н. М. із заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 і таким чином прийняв після її смерті спадщину за правом представлення.

ОСОБА_1 для оформлення спадщини у вигляді земельної ділянки необхідно було отримати витяг з Державного земельного кадастру, щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:013:0124, на що від Державного кадастрового реєстратора 18.08.2022 він отримав відмову з тих підстав, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:013:0124 перенесена до архівного шару Національної кадастрової системи. Надання будь-яких відомостей за даним кадастровим номером здійснити не можливо.

Постановою приватного нотаріуса Заєць Н. М. від 06.09.2022 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану 1/3 частину земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру ( в результаті зміни адміністративно-територіального поділу України Миргородського району Полтавської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 .

Згідно рішення Гадяцького районного суду від 15.07.2020, яке набрало законної сили 17.08.2020, ОСОБА_2 виділено в натурі 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 2,0036 га, позначену синім кольором у варіанті розподілу земельної ділянки №1 висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, із загальної площі земельної ділянки 3,0049 га, кадастровий номер :00:013:0124, яка розташована на території Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №208 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2015, індексний номер витягу: 37035747, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

У ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з п. п. е. п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплатити рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Відповідно до рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 15.07.2020 відповідачу ОСОБА_2 виділено в натурі 2/3 частини земельної ділянки площею 2,0036 га кадастровий номер :00:013:0124, позначену у синій колір згідно варіанту розподілу земельної ділянки №1 висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, складеного СПД ФОП ОСОБА_4 , а померлій ОСОБА_3 можливо виділити в натурі 1/3 частину земельної ділянки, площею 1,0013 га, зафарбовану у червоний колір кадастровий номер :00:013:0240.

Позивач ОСОБА_1 погодився з варіантом розподілу спірної земельної ділянки № 1 згідно висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, складеного СПДФО ОСОБА_4 у цивільній справі №526/652/20, та просив застосувати даний варіант при вирішенні спору по суті та виділити йому в натурі 1/3 частину земельної ділянки, площею 1,0013 га, зафарбовану у червоний колір з кадастровим номером :00:013:0240.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно Постанови Верховної ради України №807 ІХ від 17.07.2020, у Полтавській області ліквідовано Гадяцький район та утворено Миргородський район (з адміністративним центром у місті Миргород) у складі територій Білоцерківської сільської, Великобагачанської селищної, Великобудищанської сільської, Великосорочинської сільської, Гадяцької міської, Гоголівської селищної, Заводської міської, Комишнянської селищної, Краснолуцької сільської, Лохвицької міської, Лютенської сільської, Миргородської міської, Петрівсько-Роменської сільської, Ромоданівської селищної, Сенчанської сільської, Сергіївської сільської, Шишацької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Позивачем ОСОБА_1 доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, належними та допустимими доказами, а тому суд вважає, що його позовні вимоги щодо виділення в натурі 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 3,0049 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, у власність в розмірі 1,0013 га , відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки № 1, згідно висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 88 Земельного Кодексу України, ст.ст. 364, 392, 1263, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та виділення в натурі земельної ділянки із спільної часткової власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності та виділити в натурі 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 1,0013 га з кадастровим номером :00:013:0240, позначену червоним кольором на варіанті розподілу земельної ділянки № НОМЕР_1 , із загальної площі земельної ділянки 3,0049 га, кадастровий номер :00:013:0124, яка розташована на території Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 205 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2015, індексний номер витягу: 37035376, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на неї.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 січня 2023 року.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1. Краснолуцька сільська рада Миргородського району Полтавської області, ідентифікаційний номер 04381915, адреса: вул. Миру. 24, с. Красна Лука Миргородського району Полтавської області.

Відповідач 2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: с. П. Багачка Хорольського району Полтавської області.

Головуючий Л. І. Тищенко