Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Солом`янський районий суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Мех В.Ю.

заявника- ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: П`ята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить встановити факт його постійного проживання з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавцем - ОСОБА_2 .

Посилаться в заяві на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .

Зазначає, що реєстрація її смерті відбулась у відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис №452 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Відмічає, що нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом на його ім`я видано не було, оскільки на думку нотаріуса було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини та не було встановлено факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У зв`язку з цим, державним нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Стверджує, що з осені 2017 року і по час смерті мати постійно проживала з ним за адресою АДРЕСА_1 , хоча місцем реєстрації залишалась АДРЕСА_2 .

Стверджує, що стан здоров`я його матері був незадовільний, протягом останніх років вона хворіла старечою деменцією (синдром стійкого порушення когнітивних функцій внаслідок органічного ураження мозку), у зв`язку з чим перебувала на обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні №2, місто Київ, вул. Миропільська,8.

Таким чином, протягом останніх більше ніж 5 років мати постійно проживала з ним, оскільки потребувала постійного лікування, постійного догляду та допомоги.

Виходячи з того, що іншим шляхом врегулювати питання отримання спадщини неможливо, просить задовольнити заяву.

Заявник у судовому засіданні позов підтримав.

Свідки у судовому засіданні від 16 листопада 2023 року підтвердили факт проживання матері заявника - ОСОБА_2 з ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.ч.3 . 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Заявник зазначив і це підтверджується наданими ним доказами, що з 2017 року він проживав разом із спадкодавцем в приватному будинку по АДРЕСА_1 однією сім`єю.

Заявник наголошував, що його мати потребувала постійного догляду, оскільки хворіла старечою деменцією (синдром стійкого порушення когнітивних функцій внаслідок органічного ураження мозку).

З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міського закладу з надання психіатричної допомоги» № 061/223-2393 від 01 листопада 2023 року вбачається, що під час звернення ОСОБА_2 до лікаря-психіатра амбулаторного відділення №1 КНП «МЗНПД», її сином було вказано адресу проживання: АДРЕСА_1 та адресу реєстрації: Бучанський р-н., с. Немішаєве.

( а.с. 43 )

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили постійне проживання заявника разом із спадкодавцем за обставин, приведених заявником.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п.п.3.21,3.22 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Фізична особа може мати кілька місць проживання.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з викладеного вище та встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись ст.ст.15, 16, 29, 1216, 1218, 1221, 1264, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва