Номер провадження: 22-ц/813/3208/23
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.03.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессете» про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору аванса та стягнення грошової суми, -

встановила:

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору аванса та про стягнення грошової суми.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2020 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 червня 2022 року поновлено представнику ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду. Заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2020 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2020 року, представник ОСОБА_1 оскаржив його у апеляційному порядку.

28 лютого 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Заїкіна., Таварткіладзе О.М., подана з підстав існування обставин, які викликають у заявника сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів.

Заява обґрунтована тим, що 09 лютого 2023 року представником ОСОБА_1 подано заяву на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцїї поза межами приміщення суду, однак станом на даний час вказана заява судом не вирішена і суд знову буде незаконно проводити судове засіданні без участі сторін із посиланням на нібито неявку сторін, як це уже раніше було у аналогічній справі № 523/11536/19 із тими самими позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 за аналогічними позовними вимогами на підставі аналогійного так званого «договору» між сторонами від такої ж самої дати 25 березня 2018 року, заочно, без участі сторін із безпідставним посиланням суду на нібито неявку сторін.

Дана справа № 523/10249/20 між тими самими сторонами із однакових підстав знову другий раз буде розглядатись тою самою колегією суддів у складі головуючого судді: Погорєлової С.О., суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М., яка уже один раз приймала рішення по суті спору у справі № 523/11536/19 із тими самими учасниками із аналогічних обставин. Вказане свідчить, що колегія судців у складі суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. є заінтересованою у результаті розгляду справи та є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів колегії.

Крім того, на думку заявника, у даному випадку буде порушено принцип недопустимості повторної участі суддів в розгляді справи, оскільки справи № 523/11536/19 і № 523/10249/20 є абсолютно аналогічними як по складу сторін, так і по суті позовних вимог і правових позицій сторін і відрізняється лише сумами, які ОСОБА_2 нібито було передано ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Колегія суддів доходить до висновку, що викладені представником ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. доводи про нібито існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, є безпідставними та свідчать виключно про незгоду заявника із судовим рішенням, ухваленим даною колегією суддів у справі № 523/11536/19 що, як вказувалось вище, незгода сторони із судовим рішенням колегії суддів в інший справ не може бути підставою для відводу.

Що стосується доводів заяви про відвід щодо порушення принципу недопустимості повторної участі суддів у розгляді справи, то колегія суддів звертає увагу представника ОСОБА_1 на те, що перелік підстав недопустимості повторної участі судді у розгляді справ, який закріплений у статті 37 ЦПК України, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому така підстава, як розгляд суддею справ, аналогічних за суб`єктним складом та предметом позову, не визначена у статті 37 ЦПК України в якості підстави недопустимості повторної участі судді у розгляді справ.

На підставі вказаного колегія суддів доходить до висновку, що викладені представником ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. доводи щодо існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, є необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений представником ОСОБА_1 суддям Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Заїкіну А.П., Таварткіладзе О.М., - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе