Провадження № 22-ц/4808/50/23
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Луганська
У Х В А Л А

03 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Луганської В.М. (суддя-доповідач), Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року

за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про захист прав споживача, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , звернулась до суду з апеляційною скаргою

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 послалася як на підставу звільнення її від сплати судового збору на Закон України «Про захист прав споживачів», згідно якого від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Колегією суддів в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року скаржниці було роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав і вони можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу.

З огляду на вищевказане, споживачі звільняються від сплати судового збору за їх позовами, пов`язаними з порушенням їх прав як в суді першої інстанції так і підчас перегляду рішення апеляційним судом.

ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на судове рішення першої інстанції, прийнятого у результаті вирішення справи за первісним позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про захист прав споживача, тому положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у даному випадку за первісним позовом не застосовуються.

ОСОБА_1 є відповідачем за первісним позовом, даний позов поданий не на захист прав споживача, а тому підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» за подання апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху із наданням останній строку для усунення недоліків апеляційної скарги з зазначенням суми сплати судового збору та надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору.

26 серпня 2022 року на ім`я ОСОБА_1 за адресою фактичного місця проживання, зазначеної в позовній заяві та в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 рекомендованим повідомленням було направлено копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року (штриховий ідентифікатор поштового відправлення № 433) (а.с. 189).

30 вересня 2022 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду повернувся конверт з поштовим відправленням адресованим 26 серпня 2022 року на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання. (а.с. 190,191).

03 жовтня 2022 року Івано-Франківським апеляційним судом повторно направлено на ім`я ОСОБА_1 за адресою фактичного місця проживання рекомендованим повідомленням копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року (штриховий ідентифікатор поштового відправлення № 880) (а.с. 193).

06 листопада 2022 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду повернувся конверт з поштовим відправленням адресованим 03 жовтня 2022 року на ім`я ОСОБА_1 з зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання. (а.с. 194,195).

23 листопада 2022 року Івано-Франківським апеляційним судом повторно направлено на ім`я ОСОБА_1 за адресою фактичного місця проживання рекомендованим повідомленням копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року (штриховий ідентифікатор поштового відправлення № 151 (а.с. 197).

04 січня 2023 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду повернувся конверт з поштовим відправленням адресованим 23 листопада 2022 року на ім`я ОСОБА_1 з зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання.

Також за допомогою додатку-месенджеру Viber на номер телефону НОМЕР_1 ОСОБА_1 також надсилалась копія ухвали. (а.с. 198).

Отже, Івано-Франківським апеляційним судом вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року. На її адресу фактичного місця проживання, яку зазначила скаржниця в позовній заяві, в апеляційній скарзі, неодноразово надсилалися копії ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною першою ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як зазначено у рішеннях ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення).

З огляду на вищенаведене, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційним судом вжито всі передбачені нормами ЦПК України заходи для повідомлення ОСОБА_1 про залишення її апеляційної скарги без руху.

ОСОБА_1 також повинна була цікавитись рухом справи, так як апеляційна скарга була подана саме нею, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, але скаржницею у встановлений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, тому відповідно до вимог ст.ст.185, 357 ЦПК апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначені обставини, оскільки ОСОБА_1 у встановлений строк в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, недоліки апеляційної скарги не усунула, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути скаржниці.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає ОСОБА_1 повторно звернутися до апеляційного суду із апеляційною скаргою після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про захист прав споживача вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали надіслати іншим учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.М. Луганська

В.М. Барков

В.А. Девляшевський