Справа № 303/9020/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 травня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 січня 2022 року у справі № 303/9020/21 (Головуючий: Гутій О.В.),-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до АТ КБ «Приват Банк» про визнання незаконним безпідставне списання відповідачем коштів та відмови банку у негайному після виявлення порушення зарахуванні відповідної суми на рахунок клієнта, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, мотивуючи тим, що 11 квітня 2021 року з його рахунку були здійснені операції щодо переказу коштів. Позивач зазначає, що шахрайські дії були вчинені в зв`язку з передачею ним даних третій особі ОСОБА_2 , який допомагав йому оплатити білети за проїзд. У результаті шахрайських дій ОСОБА_2 позивач звернувся до поліції. Крім того, 12.04.2021 року позивач подав заяву до АТ КБ «ПриватБанк» щодо повернення грошей, викрадених з кредитної банківської картки, однак останні відмовляються від повернення його коштів.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати незаконним безпідставне списання відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» з його рахунку грошових коштів у сумі 4 656,99 та відмови банку у негайному після виявлення порушення, зарахуванні відповідної суми на рахунок клієнта, сплатити процент та відшкодувати завдані збитки та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 4 935,89 гривень та моральну шкоду в розмірі 1500 гривень.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 31 січня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як відповідач не забезпечив належних умов збереження коштів на рахунку, в результаті чого вони потрапили до сторонньої особи. «Договором банківського рахунку» банк зобов`язався забезпечити належну охорону коштів від їх не санкціонованого зняття сторонніми особами. Крім того, відповідач визнав факт неналежного збереження коштів та зобов`язався повернути їх у термін 120 днів з моменту його звернення про допомогу. Відповідач перш ніж переказувати на інший рахунок будь-яку суму мав звернутися до позивача на його стільниковий номер телефону та отримати підтвердження (згоду) або заперечення проти здійснення транзакцію. У випадку, коли таких транзакцій було чотири, а банк жодного разу не поцікавився їх законністю, що свідчить лише про його халатність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника АТ КБ «ПриватБанк» Дурдинець Р.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволеню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно заяв від 12.04.2021 року та 07.09.2021 року ОСОБА_1 звертався до керуючого «ПриватБанк» по факту шахрайства та необхідність повернення грошей, викрадених з його картки «ПриватБанку» шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Із відповідей від 15.04.2021 року та від 10.09.2021 року АТ КБ «ПриватБанк», адресованих ОСОБА_1 вбачається, що при здійсненні переказу були коректно введені номер картки, термін її дії та СVV2 код і чинним законодавством не надано повноважень банку здійснювати повернення проведеного переказу.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.04.2021 року вбачається, що по факту звернення потерпілого ОСОБА_1 відносного того, що 11.04.2021 року невідома особа, яка представила себе ОСОБА_2 , під приводом надання послуг пасажирського перевезення з м.Мукачево до м.Одеса, вимагав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 850 грн., за продаж електронного квитка, а потім перерахував із картки ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4 300 грн., у результаті чого завдав потерпілому шкоду у розмірі 5150 грн.

По даному факту порушено кримінальне провадження за ч.3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або ос порені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Із поданої позовної заяви, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача шкоду, заподіяну шахрайськими діями громадянина ОСОБА_2 , який перерахував на свій рахунок 4 656,99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Згідно до положень ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, до яких позивач приєднався, підписавши анкету-заяву, клієнт зобов`язаний не передавати картки, пін коди, пароль та контрольну інформацію третім особам.

Враховуючи наведене, саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, які відомі тільки власнику картки і за проведену операцію АТ КБ «ПриватБанк» не повинен нести відповідальність.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про завдання йому матеріальної шкоди, внаслідок шахрайських дій громадянина ОСОБА_2 , який перерахував на свій рахунок 4 656,99 грн., а відтак право позивача звернутися до суду за захистом своїх прав виникає на підставі ст. 1212 ЦК України.

При постановлення рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини які виникли між сторонами, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин із посиланням на докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення наведені у рішенні, обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 травня 2023 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой