Справа № 352/2368/22
Провадження № 2/352/192/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадженняв залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,

у с т а н о в и в :

Позивач 29.12.2022 звернувся до суду з позовом до відповідачки про визначення місця проживання дитини з батьком.

Ухвалою від 29.12.2022 суд залучив до участі в розгляді справи орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та призначив підготовче засідання у рамках розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Заявлену вимогу позивач обґрунтовував тим, що з 14.02.2009 перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.07.2022, малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з матір`ю. Задовго до розірвання шлюбу син ОСОБА_3 почав проживати з ним, окремо від матері. Позивач сам утримує і виховує сина, який відмовляється йти на контакт з матір`ю по суб`єктивних причинах. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.06.2022 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на дочку ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. У задоволенні вимоги про стягнення аліментів на сина ОСОБА_3 суд відмовив, оскільки встановив, що хлопчик проживає з батьком та повністю перебуває на утриманні позивача. Просив визначити місце проживання малолітнього сина сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.

Представник позивача в поданій суду заяві просила розглянути справу без участі позивача та його представника, позов підтримала і просила його задоволити.

Відповідачка в поданій суду заяві позов визнала повністю, щодо його задоволення не заперечувала та просила суд ухвалити рішення в підготовчому засіданні без її участі.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце підготовчого засідання третя особа повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Установлено, що сторони позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 14.02.2009 до 26.12.2022, коли набрало законної сили рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.07.2022 про розірвання між ними шлюбу.

Сторони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких суд згідно вказаного рішення залишив проживати з матір`ю.

Суд установив, що малолітній син сторін ОСОБА_3 уже довший час проживає з батьком. Позивач сам утримує і виховує сина, який відмовляється йти на контакт з матір`ю по суб`єктивних причинах.

Вказана обставина встановлена рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.06.2022 у цивільній справі № 344/1488/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей.

Установлено, що позивач як батько малолітнього ОСОБА_5 приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина, утримує його матеріально, створив належні умови для проживання та морального, духовного і фізичного розвитку дитини, здатний забезпечити гармонійний розвиток особистості дитини в атмосфері поваги і любові. Мати хлопчика згідна на визначення місця його проживання з батьком.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності з вимогами ст. 9 Конвеції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 18 вказаної Конвеції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вказаний принцип покладений в основу Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3 ст. 11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч. 1 ст. 12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, з урахуванням визнання відповідачкою позову, з метою якнайкращого забезпечення інтересів малолітнього сина сторін, який бажає надалі проживати з батьком, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 9, 18 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 вано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ.

Повне судове рішення складено 10.02.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ