ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2521/23 Справа № 367/2624/21 Суддя у 1-й інстанції - Данелюк О.М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації,

-за апеляційною адвоката Коваль Ростислава Олександровича в інтересах ОСОБА_1

на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

12.04.2021 року Міністерство юстиції України звернулось до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , в якому позовними вимогами було: визнання недостовірною та такою, що порушує право Міністерства юстиції України на недоторканість ділової репутації, інформацію, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_2 року на прес-конференції на тему: «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців України» за участю ОСОБА_2 на 16:14, 17:27, 18:54, 19:24 хвилинах хронометражу, а саме:

- у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою, яку скаржник, начебто, не писав;

- у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерство юстиції України мало б звернутись до правоохоронних органів щодо направлення фіктивних скарг;

- у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерством юстиції України підготовлено подання на підставі скарги боржника, який її не підписував;

- у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який сказав, що скаржником на засіданні Дисциплінарної комісії повідомлено, що скаргу він не підписував.

Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію, що міститься в оприлюдненій ІНФОРМАЦІЯ_2 року прес-конференції Асоціації приватних виконавців України на тему: «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців України», а саме:

- тезу приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою, яку скаржник, начебто, не писав;

- тезу приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерство юстиції України мало б звернутись до правоохоронних органів щодо направлення фіктивних скарг;

- тезу приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерством юстиції України підготовлено подання на підставі скарги боржника, який її не підписував;

- тезу приватного виконавця ОСОБА_1, який сказав, що скаржником на засіданні Дисциплінарної комісії повідомлено, що скаргу він не підписував;

шляхом розміщення на відеохостингу «YouTube» повідомлення наступного змісту: «Спростування. Інформація, що міститься в оприлюдненій ІНФОРМАЦІЯ_2 року прес-конференції Асоціації приватних виконавців України на тему: «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців України», а саме:

- теза приватного виконавця ОСОБА_1 , який зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою, яку скаржник, начебто, не писав;

- теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерство юстиції України мало б звернутись до правоохоронних органів щодо направлення фіктивних скарг;

- теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерством юстиції України підготовлено подання на підставі скарги боржника, який її не підписував;

- теза приватного виконавця ОСОБА_1, який сказав, що скаржником на засіданні Дисциплінарної комісії повідомлено, що скаргу він не підписував;

є недостовірною».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року позовні вимоги задоволені.

Визнано недостовірною та такою, що порушує право Міністерства юстиції України на недоторканість ділової репутації, інформацію, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_2 на прес-конференції на тему «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців в Україні» за участю ОСОБА_2 і розміщеній за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 на 16:14, 17:27, 18:54, 19:24 хвилинах хронометражу, а саме:

- «у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою, яку скаржник, начебто, не писав» ?

- «у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерство юстиції України мало б звернутися до правоохоронних органів щодо направлення фіктивних скарг»;

- «у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерством юстиції України підготовлено подання на підставі скарги боржника, який її не підписував».

- «у тезі приватного виконавця ОСОБА_1, який вказав, що скаржником на засіданні Дисциплінарної комісії повідомлено, що скаргу він не писав».

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію, що міститься в оприлюдненій ІНФОРМАЦІЯ_2 прес-конференції Асоціації приватних виконавців України на тему «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців в Україні», за участю ОСОБА_2 і розміщена за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою, яку скаржник, начебто, не писав»;

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерство юстиції України мало б звернутися до правоохоронних органів щодо направлення фіктивних скарг»;

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерством юстиції України підготовлено подання на підставі скарги боржника, який її не підписував».

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який вказав, що скаржником на засіданні Дисциплінарної комісії повідомлено, що скаргу він не писав»

шляхом розміщення на відеохостингу «YouTube» повідомлення наступного змісту: «Спростування. Інформація, що міститься в оприлюдненій ІНФОРМАЦІЯ_2 прес-конференції Асоціації приватних виконавців на тему «Проблема дисциплінарної практики Міністерства юстиції щодо приватних виконавців в Україні», за участю ОСОБА_2 , яка розміщена за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою, яку скаржник, начебто, не писав»;

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерство юстиції України мало б звернутися до правоохоронних органів щодо направлення фіктивних скарг»;

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який зазначив, що Міністерством юстиції України підготовлено подання на підставі скарги боржника, який її не підписував».

- «теза приватного виконавця ОСОБА_1, який вказав, що скаржником на засіданні Дисциплінарної комісії повідомлено, що скаргу він не писав» є недостовірною».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року у задоволенні заяви адвоката Коваля Ростислава Олександровича, який є представником відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

28.12.2022 року від адвоката Коваль Ростислава Олександровича в інтересах ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що справа взагалі не підсудна Краматорському міському суду, оскільки відповідач 29 квітня 2021 року повернувся до свого житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції не встановлено, хто є власником відеохостингу «YouTube», хто поширив інформацію та здійснив публікацію 15.022021 року. Оскільки належним відповідачем повинен бути автор відповідного інформаційного матеріалу.

Тези, які просить спростувати позивач є оціночним судженням та повністю вирвані із контексту промови.

Ці тези визнані тим, що на даному відеозапису з 18 хв 23 сек по 24 хв 37 сек самі скаржники стверджують, що скарги на відповідача було підроблено від їх імені.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України. У відзиві ретельно аналізуються дії, проведені Краматорським міським судом Донецької області при розгляді справи та ставиться питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року без змін.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник відповідача адвокат Коваль Р.О., приймаючи участь у справі в режимі відеоконференції, доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати й відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Міністерства юстиції України Петрушевська І.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити заочне рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції взагалі не встановлені обставини справи, суд лише переписав у судове рішення текст з позовної заяви.

А тому погодитись з висновками суду про задоволення позовних вимог неможливо з огляду на таке.

При підготовці до розгляду справи апеляційним судом ретельно досліджено відеозапис, за посиланням https://www.youtube.com/watch?v=OzF9Ie1h5Oc. Як вбачається з цього запису два боржника висловились про те, що вони не подавали, не підписували скарг на дії державного виконавця (відповідача по справі), з приводу цього відповідач висловив свою думку, що це дисциплінарне провадження є сфабрикованим відносно нього.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (стаття 201 ЦК України).

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в України, неодноразово наголошував, зокрема у рішенні від 28 березня 2013 року у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії», що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: 1) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження.

Таким чином, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав.

У частині другій статті 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, у силу положень статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За положеннями статті 29 Закону України «Про інформацію» суспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

При цьому суспільство також має право на отримання інформації, яка відповідає дійсності та надає можливість суспільству здійснити її оцінку самостійно на основі усіх фактів та різноманіття думок щодо оцінки такої інформації та її значення для суспільства, тому так важливо, щоб інформація, яка розповсюджується будь-ким, а особливо засобами масової інформації або лідерами суспільної думки, посадовими особами, державними службовцями, відповідала дійсності з одного боку а з іншого була суспільно значуща та задовольняла попит суспільства на необхідність контролю за діяльністю державних органів та їх посадових осіб.

Згідно зі статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Наведене положення узгоджується із частиною другою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 04 липня 2019 року у справі «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine) також зазначено, що частина друга статті 6 наведеної вище Конвенції не дозволяє посадовим особам оголошувати особу винною до засудження цієї особи судом. Посадові особи повинні повідомляти громадськість про кримінальне розслідування, роблячи це обережно.

К такому висновку прийшов також й Верховний Суд у справі № 757/72390/17-ц, провадження № 61-41020св18 від 27 травня 2020 року.

Апеляційним судом встановлено, що інформація, про те, що:

- приватний виконавець Говоров П.В., зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою, яку скаржник, начебто, не писав;

- приватний виконавець Говоров П.В., зазначив, що Міністерство юстиції України мало б звернутись до правоохоронних органів щодо направлення фіктивних скарг;

- приватний виконавець Говоров П.В., зазначив, що Міністерством юстиції України підготовлено подання на підставі скарги боржника, який її не підписував;

- приватний виконавець Говоров П.В., зазначив, що скаржником на засіданні Дисциплінарної комісії повідомлено, що скаргу він не підписував,

є правдивою на основі пояснень боржників, які пояснили під відео, що скарг на приватного виконавця не підписували, а з приводу цього думку, яку висловив відповідач є оціночним судженням.

При таким обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про непідсудність зазначеного спору Краматорському міському суду Донецької області слід зазначити наступне.

Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області.

Як вбачається із запиту про отримання персональних даних (т.1 а.с.65), ОСОБА_1 буз зареєстрований в АДРЕСА_1 до 05.03.2021 року. Після чого, станом на підготовку відповіді (на 22.04.2021 року) має реєстрацію: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2021 року справу за підсудністю направлено до Краматорського міського суду Донецької області (т.1 а.с.67).

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи данні обставини Краматорський міський суд Донецької області розглянув цю цивільну справу законно, без порушення правил територіальної підсудності.

А тому в цієї частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуємо рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Коваль Ростислава Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації відмовити.

Стягнути з Міністерства юстиції України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за апеляційний розгляд справи у розмірі 6 810 (шість тисяч вісімсот десять) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 28 лютого 2023 року.

Судді: