Постанова

Іменем України

06 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 308/3332/20

провадження № 61-13004св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкорка Ігор Михайлович, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року у складі колегії суддів:

Собослоя Г. Г., Готрої Т. Ю., Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкорка І. М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди за порушення немайнових прав.

Позовна заява мотивована тим, що 23 листопада 2018 року у газеті «Сила народного контролю» за № 2 (16) на першій сторінці було опубліковане фото ОСОБА_1 із застосуванням фотошопу в частині спотворення обличчя. Також на п`ятій сторінці цього ж випуску газети надруковане її фото з іншими особами.

31 жовтня 2019 року у газеті «Сила народного контролю» за № 2 (18) на першій сторінці було опубліковане фото позивачки з особою, якій, як зазначалось, було вручено повідомлення про підозру. Також на восьмій сторінці даного випуску газети розміщена ще одна її фотографія з штучно створеним написом «Привіт правосуддю».

Позивачка також вказувала, що згоду на публікацію та розповсюдження свого зображення (фото) вона не давала. Публікація в газеті її фотографій, негативна риторика в підписах до фотографій, виставила її в негативному світлі перед мешканцями міста Чоп, серед яких багато її друзів і знайомих. Вважає, що незаконною публікацією та подальшим розповсюдження її фотографій порушено її особисте немайнове право, а саме право на приватність, оскільки вона не є публічною особою. Вважає, що відповідачка ОСОБА_2 , як засновник і головний редактор газети «Сила народного контролю», має відповідати за порушення її немайнових прав.

Посилаючись на свій пенсійний вік, той факт, що вона сильно хвилювалась після неодноразового розповсюдження фотографій, з огляду на особисті неприязні стосунки між нею та відповідачкою, приймаючи до уваги тираж газети у 3 000 примірників, ОСОБА_1 просила суд стягнути

зі ОСОБА_2 моральну шкоду за порушення її немайнових прав, яку вона оцінила у 50 000 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

і мотиви їх ухвалення

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області своїм рішенням

від 01 березня 2022 року позов ОСОБА_1 залишив без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами заподіяння їй моральної шкоди відповідачкою. Тому будь-яких законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., оскаржила його в апеляційному порядку.

Закарпатський апеляційний суд своєю ухвалою від 28 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 01 березня 2022 року залишив без руху.

Закарпатський апеляційний суд своєю ухвалою від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 01 березня 2022 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у наданий апеляційним судом строк недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі суду від 28 квітня 2022 року, не усунуті. Тому наявні підстави для повернення апеляційної скарги, як неподаної.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі, поданій 28 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкорка І. М., просить скасувати ухвалу апеляційного суду

і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявниця посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що повний текст рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року ОСОБА_1 не отримувала, тому спочатку звернулася до апеляційного суду зі скороченою апеляційною скаргою. Проте, Закарпатський апеляційний суд, не дочекавшись матеріалів заяви про усунення недоліків, визнав апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернув її. Отже, ухвала апеляційного суду є незаконною та такою, що перешкоджає позивачці доступ до суду.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Апеляційний суд установив, що у квітні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкорка І. М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2

про стягнення моральної шкоди за порушення немайнових прав (а. с. 2-13).

До позовної заяви додана довідка медико-санітарної експертної комісії (далі - МСЕК) АВ № 0930850, відповідно до якої ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (а. с. 11).

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у цивільній справі № 308/3332/20, призначеного до розгляду на 01 березня 2022 року, не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (а. с. 116).

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області своїм рішенням

від 01 березня 2022 року позов ОСОБА_1 залишив без задоволення

(а. с. 117-120).

Копія рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року надіслана на адресу адвоката Шкорки І. М., який діяв в інтересах ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1 ), яка зазначена в позовній заяві, та отримана уповноваженою особою 29 березня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи (а. с. 121, 123).

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 29 березня

2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., оскаржила його в апеляційному порядку (а. с. 124-127).

Закарпатський апеляційний суд своєю ухвалою від 28 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат

Шкорка І. М., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці: надати апеляційну скаргу, яка повинна відповідати вимогам пункту 5 частини другої статті 356 ЦПК України; документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1 488,60 грн. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали (а. с. 130, 131).

Копія ухвали суду апеляційної інстанції від 28 квітня 2022 року

(№ 308/3332/20/10479/2022) направлена на адресу заявниці ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_2 ), яка зазначена

в позовні заяві та апеляційній скарзі, та отримана ОСОБА_1

06 вересня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи (а. с. 132, 134).

Закарпатський апеляційний суд своєю ухвалою від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 01 березня 2022 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала, на підставі статей 185, 357 ЦПК України (а. с. 135, 136).

Копія ухвали суду апеляційної інстанції від 28 вересня 2022 року

(№ 308/3332/20/22957/2022) направлена на адресу заявниці ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_2 ), яка зазначена

в позовні заяві та апеляційній скарзі (а. с. 137).

05 жовтня 2022 року справа № 308/3332/20 надійшла до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (а. с. 138).

25 вересня 2022 року (зареєстровано в суд апеляційної інстанції

за вх. № 9316/22 від 10 листопада 2022 року) на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 28 квітня 2022 року до апеляційного суду

від ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додані два примірники апеляційної скарги в новій редакції та копія довідки МСЕК

(а. с. 143-149).

Заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., про усунення недоліків апеляційної скарги направлена за належністю до суду першої інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою, другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частинами першої, третьої статті 406 ЦПК України передбачено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту апеляційної скарги, передбаченим вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, вона вважається неподаною та повертається заявникові.

У справі, що переглядається, залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Закарпатський апеляційний суд своєю ухвалою від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Шкорка І. М., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала, на підставі статей 185, 357 ЦПК України.

Встановивши, що ОСОБА_1 отримала ухвалу суду від 28 квітня

2022 року про залишення її апеляційної скарги без руху, та врахувавши, що у наданий апеляційним судом строк недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі суду від 28 квітня 2022 року, не усунуті, апеляційний обґрунтовано визнав апеляційну скаргу неподаною та повернув особі, яка її подала.

Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги про те, що повний текст рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року ОСОБА_1 не отримувала, тому спочатку звернулася до апеляційного суду з короткою апеляційною скаргою, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин першої, другої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь

у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний

обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

ЄСПЛ вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

З огляду на матеріали справи, позовна заява та апеляційна скарга подані та підписані представником ОСОБА_1 - адвокатом Шкоркою І. М. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/734 та ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АО № 1008196

від 02 квітня 2020 року (а. с. 12).

Відповідно до ордера на надання правничої (правової) допомоги серії

АО № 1008196 від 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги

від 09 листопада 2019 року, доручає представляти її інтереси в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області адвокату Шкорці І. М. (а. с. 13).

Згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії

АО № 1045234 від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги

від 16 листопада 2021 року, доручає представляти її інтереси в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, Закарпатському апеляційному суді адвокату Шкорці І. М. (а. с. 125).

Отже, адвокат Шкорка І. М. є представником ОСОБА_1 відповідно до статті 60 ЦПК України та наділений такими ж процесуальними правами як і її довіритель. Крім того, матеріали справи не містять заяви або клопотання про припинення відносин щодо представництва адвоката Шкорки І. М. в інтересах ОСОБА_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Тому підстави вважати, що ОСОБА_1 не отримала повний текст рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року відсутні.

При розгляді справи в суді першої інстанції Шкорка І. М. приймав участь у справі, як представник позивачки на підставі ордера адвоката, надавав клопотання та пояснення. Копія рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року надіслана на адресу адвоката Шкорки І. М., який діяв в інтересах ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1 ), яка зазначена в позовній заяві, та отримана уповноваженою особою 29 березня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи (а. с. 121, 123).

З огляду на матеріали справи, адвокат Шкорка І. М., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , своєчасно 29 березня 2022 року подав до апеляційного суду скорочену апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року.

Закарпатський апеляційний суд своєю ухвалою від 28 квітня 2022 року залишив вказану апеляційну скаргу без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків (протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали). Цю ухвалу суду заявниця ОСОБА_1 отримала 06 вересня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи (а. с. 134). Але апеляційну скаргу у повній редакції адвокат Шкорка І. М. подав 25 вересня 2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого ухвалою апеляційного суду

від 28 квітня 2022 року, оскільки десятиденний строк (з урахування вихідних і святкових днів) сплив 16 вересня 2022 року.

Отже, апеляційний суд обґрунтовано повернув заявникові апеляційну скаргу, зважаючи на неусунення недоліків, вказаних в ухвалі апеляційного суду від 28 квітня 2022 року.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу Шкорці І.М. , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , апеляційний суд роз`яснив заявнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права.

Тому, повернення касаційної скарги не є порушенням права заявника на доступ до суду за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи про порушення судами приписів процесуального законодавства не знайшли підтвердження у матеріалах справи, а тому підстав для скасування ухвали Закарпатського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 308/3332/20 немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На думку судової колегії судове рішення, що переглядається, є достатньо мотивованим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкорка Ігор Михайлович, залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною

і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. Ю. Мартєв В. В. Сердюк