Справа № 576/1853/22
Провадження № 2/576/28/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.23 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Сапона О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Глухівської міської ради Сумської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , останнє постійне місце проживання якого було АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Він є єдиним спадкоємцем батька за законом та прийняв спадщину після його смерті, так як на день смерті батька був зареєстрований та проживав разом з ним. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , він звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це спадкове майно, який батько за життя не отримав. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті батька на житловий будинок загальною площею 97,1 кв.м., житловою площею 66,5 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: сарай «В», сарай - «Б», сарай - «Г», гараж - «Д», погріб - «Пг», сарай «Е», вбиральня «У», огорожа 1-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі та участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явилася, проте надала заяву, в якій зазначає, що Глухівська міська рада Сумської області не заперечує вимозі позивача ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Справу просить розглядати без участі її представника за наявними в матеріалах справи документами.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд прийшов до наступних висновків.

Так, ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно. За життя ОСОБА_2 своїм майном не розпорядився, заповіту не залишив. Позивач, як син померлого в силу ст. 1261 ЦК України (чинного на час відкриття спадщини) є його спадкоємцем першої черги за законом та у відповідності до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з ним за однією адресою. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно батька житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 позивач отримав відмову, оскільки документ, що посвідчує право власності на це нерухоме майно відсутній, про що свідчить відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.09.2017 року ( а.с.9)

З наданого позивачем технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами), розташований по АДРЕСА_1 вбачається, що житловий будинок (А) складається: коридор (1-1) площею 8,2 кв.м., кухня (1-2) площею 13,6 кв.м., санвузол (1-3) площею 3,8 кв.м, вітальня (1-4) площею 18,5 кв.м., житлова кімната (1-5) площею 23,9 кв.м., житлова кімната (1-6) площею 8,8 кв.м, житлова кімната (1-7) площею 7,2 кв.м, житлова кімната (1-8) площею 8,1 кв.м, топочна (1-9) площею 5,0 кв.м., (а) прибудова, (гн) ганок, його загальна площа становить 97,1 кв.м, житлова площа 66,5 кв.м., допоміжна (підсобна) 30,6 кв.м., рік побудови будинку 1974. Надвірні будівлі: сарай (В), сарай (Б), сарай (Г), гараж (Д), погріб (Пг), сарай (Е), вбиральня (У), огорожа (№1-2).

А, згідно довідки комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації» № 495 від 28.07.2017, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в КП «Глухівське БТІ» не зареєстровано.

Також судом встановлено, що згідно з протоколом №10 зборів уповноважених членів колгоспу ім. Леніна від 05.10.1971 ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку під забудову будинку по АДРЕСА_1 розміром 0,06 га.

Рішенням №91 виконкому Глухівської міської ради депутатів трудящих від 29 лютого 1972 року ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво основних будівель на виділеній колгоспом ім. Леніна земельній ділянці по АДРЕСА_1 , згідно з рішенням правління від 05.10.1971 р. за №10, та зобов`язано отримати технічну документацію.

Отримавши відповідні документи, у 1974 році ОСОБА_2 побудував житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на виділеній йому земельній ділянці по АДРЕСА_1 . У 1976 році отримав будинкову книгу та зареєстрував у вказаному будинку своє місце проживання.

Згідно з архівним витягом з рішенням сімнадцятої сесії двадцять другого скликання Глухівської міської Ради народних депутатів Сумської області від 28.08.1996 року ОСОБА_2 було передано у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель земельну ділянку площею 1400 м? по АДРЕСА_1 .

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

До набрання чинності вказаним законом державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами) та ін.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналізуючи перелічені вище докази та норми діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства, суд приходить до висновку що померлий ОСОБА_2 фактично набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , але за життя правовстановлюючий документ на нього не отримав.

Таким чином, оскільки в суді знайшло своє підтвердження те, що батьку позивача ОСОБА_2 дійсно за життя на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , а позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем батька за законом та в установленому законом порядку та строк прийняв спадщину після його смерті, то за таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити та визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216-1223, 1268-1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючим по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок загальною площею 97,1 кв.м., житловою площею 66,5 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: сарай «В», сарай - «Б», сарай - «Г», гараж - «Д», погріб - «Пг», сарай «Е», вбиральня «У», огорожа 1-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Глухів Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон