Справа № 296/6806/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі цивільну справу за позовом КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2022 КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

12.10.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.21-22).

28.10.2022 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.26).

07.02.2023 від представника позивача надійшла заява, у якій представник позивача просить закрити провадження у справі №296/6806/22 у зв`язку з відмовою від позову; cтягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради сплачений судовий збір у сумі 827, 00 грн; cтягнути з ОСОБА_2 на користь КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради сплачений судовий збір у сумі 1654, 00 грн (а.с.44).

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що відповідачі, здійснивши повну оплату суми позову, визнали позовні вимоги. Також вказує, що на час звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості позивачем були понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору через порушення його права на отримання оплати за послуги централізованого опалення, що існувало на момент звернення до суду з позовною заявою та відкриття провадження, які підлягають компенсації.

07.02.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хоменка С.О. на адресу суду надійшла заява, у якій представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю (а.с.47).

В обґрунтування заяви зазначає, що 13.12.2022 відповідачами було погашено заборгованість перед позивачем шляхом сплати боргу на розрахункові реквізити КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Крім того, просить відмовити у стягненні судового збору, оскільки сплата боргу відбулася до початку розгляду справи по суті.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Так, поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення "відсутність предмета спору" в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18 (провадження №61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц (провадження №61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження №61-9658св20).

Як вбачається з матеріалів справи КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулось до суду з позовом щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 12.10.2022, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Згідно квитанцій №0.0..1, №0.0..1, доданих представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Хоменком С.О. до заяви, відповідачами на користь КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради перераховано грошові кошти 13.12.2022 в сумах 12531, 88 грн, 25063, 76 грн, а всього 37595, 66 грн.

У заяві від 07.02.2023 представником позивача підтверджено обставини щодо повної оплати 13.12.2022 відповідачами суми заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 37595, 66 грн.

Таким чином предмет спору у цій справі, а саме наявність у відповідачів несплаченої заборгованості за послуги централізованого опалення в загальному розмірі 37595, 66 грн був наявний станом на 12.10.2022, тобто на момент звернення КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради з позовом до суду та перестав існувати після відкриття провадження у справі внаслідок сплати заборгованості відповідачами у добровільному порядку.

Згідно п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених устатті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Оскільки відмова від позову є процесуальним правом позивача, суд приходить до висновку про задоволення заяви та закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, судом не розглядається обгрунтованість позовних вимог по суті та не може бути відмовлено у задоволенні позову, що просить у заяві представник відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення №23359 від 13 вересня 2022 року позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн.

Оскільки судом встановлено, що позивач не підтримує свої вимоги та відмовився від позову внаслідок задоволення таких вимог відповідачами після пред`явлення позову, тому суд, враховуючи положення ч.ч.1, 3 ст.142 ЦПК України, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 50 % сплаченого судового збору, що складає 413, 50 грн з ОСОБА_1 та 827, 00 грн з ОСОБА_2 пропорційно їх часток у власності, а також повернення позивачу з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, що складає 1 240,50 грн.

Керуючись п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі №296/6806/22 за позовом КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити.

Стягнути на користь КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради з ОСОБА_1 413 (чотириста тринадцять) грн 50 коп, ОСОБА_2 827 (вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Повернути КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради з державного бюджету 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Анциборенко