Справа № 185/177/23
Провадження № 2/185/1039/23
У Х В А Л А

25 січня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2023 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Згідно відмітки на конверті позовна заява здана на пошту 26 грудня 2022 року.

05 січня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач посилається на те, що 28 листопада 2021 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти у сумі 21 559 грн для купівлі запасних частин для його автомобіля та наступного ремонту автомобіля на суму 10 800 грн. Відповідачем не закуплені запасні частини і не виконаний ремонт автомобіля. Отримані грошові кошти відповідач не повернув.

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу 21 559 грн та судові витрати на сплату судового збору.

Заява подана до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а судовий збір згідно квитанції ID 6391-3231-5449-9090 від 19 вересня 2022 року сплачено за реквізитами іншого суду (Бориспільський міськрайонний суд Київської області).

Крім того позивач зазначає, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте у Єдиному державному реєстрі судових рішень є ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2022 року у справі № 359/6676/22, згідно якої цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики передано на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю (реєстраційний номер 106460672).

При цьому позивач не вказує у позовній заяві, надісланій у грудні 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що ця позовна заява подана не з тим самим предметом і не з тих самих підстав, що позовна заява, подана ним 23 вересня 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Тому ухвалою від 09 січня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

12 січня 2023 року надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, до якої додано квитанцію про сплату судового збору за реквізитами Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а також зазначено, що позовну заяву ОСОБА_1 , подану до Бориспільського міськрайонного суду Київської області 19 вересня 2022 року, зареєстровану в суді 23 вересня 2022 року, було направлено за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 12 жовтня 2022 року. В період з 12 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року матеріали справи № 359/6676/22 не були відображені в реєстрі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у зв`язку з чим позивач прийшов до висновку, що матеріали позовної заяви «зникли назавжди». Тому позивач подав нову позовну заяву безпосередньо до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області і вказав, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

При цьому 24 січня 2023 року за вхідним № 2859 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшли для розгляду за підсудністю матеріали справи № 359/6676/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Головіна В.О.

З матеріалів цивільної справи № 359/6676/22 видно, що 23 вересня 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. За змістом позовної заяви, позивач посилається на те, що 28 листопада 2021 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти у сумі 21 559 грн для купівлі запасних частин для його автомобіля та наступного ремонту автомобіля на суму 10 800 грн. Відповідачем не закуплені запасні частини і не виконаний ремонт автомобіля. Отримані грошові кошти відповідач не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу 21 559 грн та судові витрати на сплату судового збору.

Таким чином у провадженні суду з 23 вересня 2022 року вже перебуває справа № 359/6676/22 зі спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 186 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва