Справа № 581/35/23
Провадження № 2/581/40/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

23 січня 2023 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 до Липоводолинської селищної ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

в с т а н о в и в :

19 січня 2023 року представник позивачки, адвокат Маківський В.В. звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області з зазначеним позовом, в якому порушував питання про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок загальною площею 113,8 кв.м. (житлова площа 46,9 кв.м.) разом із господарськими спорудами, які розташовані за адресою в АДРЕСА_1 , оскільки зазначені об`єкти мають статус самочинно побудованого майна.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Форма позовної заяви, її зміст та інші вимоги визначені ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вивчивши позовні матеріали, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху виходячи з наступного:

1) нечітко сформульована підстава позову щодо сукупності обставин, якими позивач обґрунтовує заявлений позов, які пов`язуються із правовим підґрунтям заявленого позову з наведенням відповідних правових обґрунтувань із посиланням на зібрані засоби доказування (зокрема, позивачем не визначено з якої саме правової підстави заявлено позов: чи з підстави, передбаченої ч.3 ст. 376 ЦК України, чи на підставі ч.5 ст. 376 ЦК України, не наведено аргументів щодо неможливості чи певних складностей у позасудовому (адміністративному) порядку узаконити самочинне будівництво, запропонувати надати суду документальні підтвердження належності на праві власності земельної ділянки позивачу, на якій був зведений будинок із господарськими спорудами, або подальшого оформлення інших прав позивача на земельну ділянку площею 0,25 га на підставі рішення виконкому Московської сільської ради народних депутатів від 26 квітня 1991 року, а також документи в підтвердження завершення будівництва будинку зі спорудами 01 лютого 1999 року з прийняттям його в експлуатацію за діючим на той час законодавством) (не дотримані вимоги п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України);

2) запропонувати позивачу та її представнику остаточно визначитися із суб`єктним складом сторін щодо того ким не визнається, оспорюється або заперечується право позивача на самочинне будівництво із урахуванням вже доданого до матеріалів передпозовного листування (не дотримані вимоги п.2,4 ч.3 ст.175 ЦПК України).

На думку судді, залишення даного позову без руху з метою уточнення істотних обставин справи та доказової підстави потенційного цивільного спору не є порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі-Конвенція) в аспекті гарантування права на доступ до суду, оскільки національне законодавство може обмежувати окремі судові процедури, а держава в особі національних судів також може реалізувати певну свободу розсуду в різних аспектах без порушення самої сутності зазначеного права, зокрема, включаючи різні питання до відкриття проваджень у справах тощо із визначенням критеріїв прийнятності заяв і позовів (правові позиції із даного питання викладені Європейським судом з прав людини у п. 230 рішення від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії» та у п. 85 рішення від 17 жовтня 2003 року у справі «Луордо проти Італії»).

За таких обставин, з метою забезпечення розгляду даної справи в розумний строк з часу відкриття провадження в ній, вважаю необхідним надати ОСОБА_1 в особі його представника строк для усунення вказаних недоліків, який відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що вказані недоліки позовної заяви, слід усунути у встановлений строк з наданням (надсиланням) зазначених вище письмових матеріалів Липоводолинському районному суду Сумської області.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Керуючись ст. 175, 185, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 до Липоводолинської селищної ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Установити 10-денний строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви, перебіг якого починається з дня її вручення позивачу (його представнику).

Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Д. В. Бутенко