Провадження №2/523/1144/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" лютого 2023 р"06" лютого 2023 р.Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач ПАТ «СК «Уніка» звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 18 553,33 грн.. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 26.07.2019 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 330202», р/н НОМЕР_1 , порушивши Правила дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем марки «JEEP», р/н НОМЕР_2 , який було забезпечено договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 11.07.2019р. укладеного між ПрАТ «СК УНІКА» та АТ КБ «Приватбанк». За зверненням представника останнього, на виконання умов договору добровільного страхування, позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 18 553,33грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована. В зв`язку з чим, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою у вказаному вище розмірі. Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовився. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 18 553,33 грн. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 7).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином засобами поштового зв`язку, смс-повідомленням та наданням відповідного оголошення (а.с.53,54,55), про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 11 липня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір добровільного страхування на транспорті «КАСКО» № ODH0CPS-196B3G0, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «JEEP CHEROKEE», державний номер НОМЕР_2 (а.с.13).

26.07.2019 по проспекту Небесної Сотні в м.Одесі, ОСОБА_1 , керуючи керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 330202», р/н НОМЕР_1 , повертаючи праворуч, не врахував дорожньої обстановки, безпечного бокового інтервалу для руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «JEEP CHEROKEE», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який стояв у попутному напрямку з лівого боку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини встановлені постановою Київського районного суду міста Одеси від 28.08.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Дана постанова набрала законної сили 10.09.2019 року (а.с.25-26, 27-28).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ремонтної калькуляції №00311155 від 09.10.2019 року вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «JEEP CHEROKEE», державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, становить 27 675,53 грн. (а.с.37-41).

Позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 18 553,33 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №125720 від 13.12.2019 року (а.с.43).

Цивільно-правову відповідальність відповідача, як власника (водія) транспортного засобу «ГАЗ 330202», р/н НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП не застраховано, таким чином обов`язок щодо відшкодування збитків у розмірі 18 553,33 гривень у повному обсязі покладається на відповідача.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача, станом на момент скоєння ДТП застрахована не була, а до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до ОСОБА_1 , як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України).

Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до ПАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією №26706 від 09.01.2020 року за вих. № 1226/1-2, однак вона залишилася поза увагою останнього.

З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 95, 141, 263-265, 280-283, 354,355 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, місцезнаходження за адресою: вул.Теліги Олени, буд.6 В, м.Київ) матеріальні збитки у розмірі 18 553 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (ЄДРПОУ 20033533, місцезнаходження за адресою: вул.Теліги Олени, буд.6 В, м.Київ) сплачений судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 08.02.2023 року.

Суддя: