Номер провадження: 22-ц/813/1950/23
Головуючий у першій інстанції Маломуж А.І.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Погорєлової С.О., Князюка О.В.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року у справі заявою за Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №520/16369/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА.

Короткий зміст заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У липні 2020 року ТОВ ««Фінансова компанія «Геліос» (далі ТОВ «ФК «Геліос») звернулось з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 520/16369/13-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено. Звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 в порядку погашення боргу за кредитним договором на суму 7 750 553,52 грн.

На виконання виконавчого листа у цій справі постановою від 03 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В. відкрито виконавче провадження за № 58790513.

На підставі договору факторингу № 27/05/2020 від 27 травня 2020 року та договору відступлення прав вимоги, посвідченого 27 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. та зареєстрованого в реєстрі за № 793, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС»), банком відступлено на користь ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» усі права вимоги банку до позичальника за кредитним договором та до його майнового поручителя за іпотечним договором.

27 травня 2020 року між ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» та ТОВ «ФК «Геліос» укладено договір факторингу № 27/05/2020-2 та договір відступлення прав вимоги, посвідчений 27 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. та зареєстрований в реєстрі за № 794, згідно з умовами яких ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» відступлено на користь ТОВ «ФК «Геліос» усі належні йому права вимоги до позичальника за кредитним договором № 0 від 22 січня 2008 року та права вимоги до боржника за іпотечним договором, посвідченим 22 січня 2008 року Колодяжною А. В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 145.

Згідно з умовами договору факторингу ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» передано, а ТОВ «ФК «Геліос» прийнято всі права вимоги як кредитора та іпотекодержателя, що існують на дату відступлення та можуть виникнути в майбутньому за кредитним договором та іпотечним договором.

Процесуальний рух справи.

у суді першої та апеляційної інстанції:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, заяву ТОВ «ФК «Геліос» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 520/16369/13-ц за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Замінено ПАТ «УкрСиббанк» як стягувача у виконавчому листі, виданому Київським районним судом м. Одеси 16 лютого 2016 року по справі № 520/16369/13-ц, та як стягувача у виконавчому провадженні №58790513, відкритому на виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси по справі №520/16369/13-ц, його процесуальним правонаступником ТОВ «ФК «Геліос».

Судові рішення мотивовані тим, що на момент подання заяви про заміну ПАТ «УкрСиббанк» як стягувача у цій справі його процесуальним правонаступником права вимоги за кредитним договором № 0 від 22 січня 2008 року та за іпотечним договором від 22 січня 2008 року за реєстровим номером 145 у повному обсязі перейшли та належать ТОВ «ФК «Геліос».

у суді касаційної інстанції:

Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року скасовано. Справу №520/16369/13-ц передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції вмотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено обов`язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що:

1)ОСОБА_1 не була повідомлена судом першої інстанції про судове засідання, призначене на 05 серпня 2020 року;

2)що за відсутності відповідних доказів здійснення оплати клієнтом послуг фактора за договорами факторингу, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Відступлення права вимоги за договором факторингу може відбуватися виключно за плату, а його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись: у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 22 лютого 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 06 березня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Згідно частини шостої та сьомої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду» (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

В матеріалах справи міститься конверт з судовою повісткою про виклик до суду ОСОБА_1 на судове засідання призначене на 05 серпня 2020 року о 12.30 год, який повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 42 т. 3).

Таким чином, відомостей про отримання ОСОБА_1 повістки про судове засідання 05 серпня 2020 року матеріали не містять.

При цьому, колегія суддів зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі №295/5011/15-ц (касаційне провадження № 61-1125св17).

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження необхідно задовольнити.

На підставі матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.08.2015 року по справі №520/16369/13-ц залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року в частині задоволення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, переданий в іпотеку за Іпотечним договором від 22.01.2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №145, в рахунок погашення заборгованості Позичальника за Кредитним договором № 0 від 22.01.2008 року (далі по тексту - «Кредитний договір»).

Для примусового виконання вищезазначеного рішення 16.02.2016 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі №520/16369/13-ц

На виконання виконавчого листа по справі №520/16369/13-ц, постановою від 03.04.2019 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. відкрито виконавче провадження за №58790513.

На підставі Договору Факторингу №27/05/2020 від 27.05.2020 року та Договору відступлення прав вимоги, посвідченого 27.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого в реєстрі за №793, що були укладені 27 травня 2020 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС», Банком відступлено на користь ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» усі права вимоги Банку до Позичальника за Кредитним договором та до його майнового поручителя за Іпотечним договором.

27 травня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛЮС» (правонаступник позичальника) укладено Договір Факторингу №27/05/2020-2 від 27.05.2020 року та Договір відступлення прав вимоги, посвідчений 27.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №794, згідно з умовами яких, ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» відступлено на користь ТОВ «ФК «ГЕЛЮС» усі належні йому права вимоги до Позичальника за Кредитним договором №0 від 22.01.2008 року та права вимоги до Боржника за Іпотечним договором, посвідченим 22 січня 2008 року Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 145.

Відповідно до умовами Договору Факторингу (пункти 1.1, 1.2 та 1.8), на умовах, визначених цим Договором, ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» передано ТОВ «ФК «ГЕЛІОС», а ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» прийнято всі права вимоги ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС», як кредитора та іпотекодержателя, які існують на дату відступлення та можуть виникнути в майбутньому за Кредитним договором та Іпотечним договором.

Перелік договорів, права вимоги Банку за якими відступлені ТОВ «ФК «ГЕЛІОС», наведені в Додатку №1 до Договору факторингу №27/05/2020-2.

Згідно з п. 3.1 Договору Факторингу, права вимоги вважаються переданими ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» у дату відступлення. якою є дата укладення Договору Факторингу та Договір відступлення прав вимоги, тобто 27.05.2020 року.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» передано в повному обсязі, а ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» прийнято в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення, всі права вимоги ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС», як іпотекодержателя, що передбачені умовами Іпотечного Договору, у тому числі, право звернення на предмет іпотеки у відповідності до Іпотечного договору.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

У відповідності до ст. 512 ЦК України ст. 442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Виходячи з вищезазначеного звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Ці обставини узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 20.11.2013 року №6-122-цс13.

Отже, виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що судове рішення у справі щодо стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості набрало законної сили, у зв`язку з чим видано виконавчі листи, які пред`явлені до виконання та за якими вже відкриті виконавчі провадження.

За таких обставин звернення ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, відповідає змісту статті 512 ЦК України та статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Щодо інших доводів апеляційної скарги.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи наявне платіжне доручення №124 від 27.05.2020р. призначення платежу: «плата за право вимоги за кредитним договором №0 від 22.01.2008року, згідно договору факторингу №27/05/2020 від 27.05.2020 року. Без ПДВ.» (т. 3, а.с. 25). Також матеріали справи містять платіжне доречення №659 від 27.05.2020р. . призначення платежу: «сплата згідно Договору факторингу №27/05/2020-2 від 27.05.2020 року, без ПДВ.» (т. 3, а.с. 15), тобто є платіжні доручення між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» та між ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС».

Таким чином, посилання скаржника в апеляційний скарзі про відсутність оплати є неспроможними та такими, що не відповідають дійсності.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 520/16369/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Замінити Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 09807750; місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), як стягувача у виконавчому листі, виданому Київським районним судом м. Одеси 16.02.2016 року по справі №520/16369/13-ц та як стягувача у виконавчому провадженні №58790513, відкритому на виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси по справі №520/16369/13-ц, його процесуальним правонаступником - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 42322556; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 7-9).

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.О. Погорєлова

О.В. Князюк