Справа № 939/1122/22
21 лютого 2023 рокуБородянський районний суд
Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М.,
за участі секретаря - Рассказової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Немішаївської селищної ради Київської області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської областізвернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі рішення Нахімовського районного суду міста Севастополя від 05 жовтня 2012 року в справі № 2704/7786/12 відповідачами було всиновлено малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінено прізвище дитини « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а по батькові « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , які є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до внутрішнього світу, тобто створюють умови, які шкодять інтересам дитини. 08 серпня 2022 року відповідачі звернулися до служби у справах дітей Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області із заявами, в яких просили вилучити з їх родини усиновлену ними дитину, оскільки вони не можуть впоратися із вихованням і не мають наміру в подальшому виховувати дитину та проживати з ним однією родиною. Крім цього, відповідно до заяв від 05 вересня 2022 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовилися від дитини та не заперечували проти всиновлення хлопчика іншими особами. 08 серпня 2022 року малолітню дитину ОСОБА_3 було поставлено на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування та наказом начальника служби у справах дітей Немішаївської селищної ради його було передано в сім`ю родичів/знайомих ОСОБА_9 , яка проживає в АДРЕСА_1 . На комісії з питань захисту прав дитини Немішаївської селищної ради від 10 серпня 2022 року № 5 відбувся всебічний і повний розгляд зібраних матеріалів та зроблено висновок про доцільность позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи наведені обставини, позивач просив позбавити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Представник позивача Шандренко Н.Й. у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просила його задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися повторно, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надали.
Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, які повідомлялися про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному ЦПК України, від них не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за їх відсутності, вказане дає підстави вирішити справу з огляду на наявні в ній дані (постановити заочне рішення) у відповідності до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого й не заперечує представник позивача.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом було заслухано думку малолітнього ОСОБА_3 , який зазначив, що у нього з батьками склалися складні відносини, він відчував, що до рідних дітей батьки ставляться краще ніж до нього. Останнім часом його поведінка була незадовільна, після чого мати йому повідомила, що більше не хоче займатися його вихованням, у зв`язку із чим він буде жити в іншій сім`ї. Зараз він живе в іншій сім`ї, де він почуває себе добре, відвідує школу у місті Києві, займається малюванням. Зазначив, що, не знає чому, але проживаючи в іншій сім`ї, він почав поводити себе добре та у нього навіть немає бажання допускати поведінку, яка була у нього наявна під час проживання разом з батьками.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заслухавши думку дитини ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження і копією рішення Нахімовського районного суду міста Севастополя від 05 жовтня 2012 року (а.с. 10, 19-20).
08 серпня 2022 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 звернулися до начальника служби у справах дітей Немішаївської селищної ради Цапук Н.О. із заявами про вилучення з їхньої родини всиновленої ними дитини, в зв`язку з тим, що вони не можуть впоратися із вихованням (а.с. 12, 13).
Відповідно до наказу № 01-39-19 від 08 серпня 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на облік служби у справах дітей Немішаївської селищної ради як дитину, яка залишилася без батьківського піклування та тимчасово влаштовано в сім`ю родичів/знайомих ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).
11 серпня 2022 року рішенням виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 170 затверджено висновок служби у справах дітей Немішаївської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17, 18).
Як свідчить нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05 вересня 2022 року, копії яких долучено позивачем до позову, відповідачі відмовилися від дитини - неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не заперечують проти його всиновлення (а.с. 14, 15).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Частинами 3 і 4 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_3 , без поважної причини не виявляють щодо нього батьківського піклування, відповідачі ухилилися від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання дитини, що є винною поведінкою батьків у розумінні вимог вказаних норм матеріального права.
З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок, по 496,20 грн з кожного.
Керуючись ст. 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов органу органу опіки та піклування Немішаївської селищної ради Київської області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок, по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення суду складено 21 лютого 2023 року.
СуддяМ.Герасименко