ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3418/22 Номер провадження 22-ц/814/2202/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

09 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.,

суддів: Хіль Л.М., Кузнєцової О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та скасування записів про право власності, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та скасування записів про право власності до розгляду та відкрито провадження у цій справі.

З вказаною ухвалою суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності, та направити вказану справу для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2022 року апеляційна скарга залишалася без руху, оскільки не відповідала вимогам ч.2 ст. 357 ЦПК України. У визначений ухвалою термін зазначені судом недоліки усунуто.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Стаття 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано апеляційну скаргу окремо від рішення суду.

Так, з 8 лютого 2020 року набули чинності зміни до ЦПК України, якими п.8 ч.1 ст.353 виключено згідно із Законом №460-ІХ від 15 січня 2020 року. Тобто, з переліку ухвал на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду виключені ухвали про відкриття провадження з порушенням правил підсудності.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року №3-рп/2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовою якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі №522/14750/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі №761/6099/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц, у постанові від 13 березня 2019 року у справі №522/18296/14-ц.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №752/1016/17 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати в порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи своїми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №668/8268/15-ц.

Виходячи зі змісту статті 353 ЦПК України, ухвала суду про відкриття провадження не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно з п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи те, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі відповідно до положень ЦПК України не входить до переліку ухвал, визначеного статтею 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, то апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану 17.10.2022 року на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року слід повернути апелянту.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 23.12.2022 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Полтавського апеляційного суду від 28.10.2022 року у вказаній справі було сплачено судовий збір в розмірі 497,00 грн, на рахунок UA 0016712, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101 , банк отримувача Казначейство України, що вбачається з платежу №.

Частиною 2 ст.133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи викладене, у зв?язку з поверненням апеляційної скарги судовий збір підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Згідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (з наступними змінами), повернення судового збору здійснюється, зокрема, за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

При цьому у випадку поверненні суми судового збору поданий заявником платіжний документ, що посвідчує сплату судового збору, повертається останньому, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа робиться відповідна замітка в описі справи.

За таких обставин, враховуючи те, що цією ухвалою суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику, тому беручи до уваги положення п.2, ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 497,00 грн. підлягає поверненню останній.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 353,357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та скасування записів про право власності - повернути скаржнику відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України судовий збір, який був сплачений нею у справі № 545/3418/22 в сумі 497,00 (чотириста дев`яносто сім) гривень 00 копійок, на рахунок UA 0016712, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101 , банк отримувача Казначейство України, згідно платежу № від 23.12.2022 року.

Повернути ОСОБА_1 оригінал платіжного документу, а до матеріалів справи приєднати належним чином посвідчену копію цього документа.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскарження у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Г.Л. Карпушин

Судді: Л.М. Хіль

О.Ю. Кузнєцова