Справа № 301/125/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Гусоньки З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Іршавського районного суду від 07 червня 2022 року (у складі судді Даруди І.А.) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про захист прав споживача шляхом зобов`язання учинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у січні 2022 р.

Просила:

-визнати неправомірною відмову ТОВ «Кредитні ініціативи» (надалі Товариство) у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті»;

-зобов`язати Товариство вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію по кредитному договору № 100/2-2007 від 21.02.2007 р., укладеному між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) і ОСОБА_1 відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті»;

-вирішити питання розподілу судових витрат і покласти їх на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог указала, що 21.02.2007 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) та нею було укладено кредитний договір № 100/2-2007 на суму 69 000 дол. США.

На забезпечення виконання умов кредитного договору укладено договір іпотеки від 23.02.2007 р., яким передано в іпотеку майно: житловий будинок загальною площею 194,90 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому назва вулиці змінилась з «Піонерської» на « ОСОБА_3 ».

23.04.2021 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, яким визначено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим Законом .

Відповідно до ч.1 п.7 норм указаного Закону, обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: 1) наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; 2) відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації.

29 червня 2021 р. ОСОБА_1 було направлено Товариству заяву про проведення реструктуризації відповідно до вимог Закону України № 1381-ІХ.

15.09.2021 р. на адресу постійного місця проживання позивача надійшов лист із відмовою про проведення реструктуризації відповідно до вимог Закону України № 1381-ІХ, де причиною відмови вказано: «наявне інше житлове нерухоме майно у членів сім`ї позичальника (іпотекодавця), а саме: житловий будинок, загальною площею 64,8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 .»

Вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні реструктуризації є протиправними та такими, що порушують її права, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, визначено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданого в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим Законом.

Закон України № 1381-IX «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» не містить такої вимоги щодо відсутності іншого житлового нерухомого майна у членів сім`ї позичальника (іпотекодавця), а тому позивач вважає відмову Товариства неправомірною.

Рішенням Іршавського районного суду від 07 червня 2022 р. позов задоволено: визнано неправомірною відмову Товариства у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». Зобов`язано Товариство вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію по кредитному договору № 100/2-2007 від 21.02.2007 р., укладеному між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) та ОСОБА_1 відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». Стягнуто з Товариства на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Товариство просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Стягнути з позивача на свою користь судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-позивачем не надано до позовної заяви додатків, які нею були долучені до клопотання про реструктуризацію, зокрема, копії податкових декларацій чоловіка ОСОБА_2 та Інформаційну довідку щодо належності ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку загальною площею 64,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу ВСХ № 787861 від 30.06.2006 р.;

-заява про реструктуризацію не відповідає вимогам закону, оскільки, окрім того, що вона не містила інформацію про всі наявні у власності позичальника об`єкти нерухомого майна, до неї також не додано документів про наявність дітей, їх доходи та майновий стан, розширеної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Учасники справи в судове засідання, яке відбулося 02 березня 2023 р., не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Товариство знало про судове засідання 02 березня 2023 р., оскільки подавало заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якої було відмовлено, клопотання про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи за їх відсутності не надходило, відтак розгляд справи проводиться за відсутності сторін.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

При цьому встановив, що 21.02.2007 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100/2-2007 на суму 69 000 дол. США (а.с.5-9).

На забезпечення виконання умов кредитного договору укладено іпотечний договір від 23.02.2007 р., яким передано в іпотеку майно: житловий будинок загальною площею 194,90 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому назва вулиці змінилась з «Піонерської» на « ОСОБА_3 » (а.с.10-14).

29 червня 2021 р. ОСОБА_1 було направлено Товариству заяву про проведення реструктуризації відповідно до вимог Закону України № 1381-ІХ (а.с.15-17).

На виконання вимоги Закону повідомлено відповідача про наявність: - непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед Товариством; - відсутності станом на 1 січня 2014 р. простроченої заборгованості.

На виконання вимог ч.2 п.7 Закону повідомлено, що виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно) за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, повідомлено про наступні умови: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника та майнового поручителя; - у власності позичальника та майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки, відсутнє інше житлове нерухоме майно.

На виконання вимог ч.2 п.7 норм Закону Товариству надано наступну інформацію: - анкетні дані позичальника; - найменування кредитодавця; - інформацію про дату укладення договору; - інформацію про зареєстроване місце проживання позичальника; - інформацію про фактичне місце проживання позичальника; - інформацію про всі наявні у власності позичальника на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду; - інформацію про зареєстроване місце проживання майнового поручителя; - інформацію про фактичне місце проживання майнового поручителя; - інформацію про всі наявні у майнового поручителя у власності, на дату підписання заяви, об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду.

Указані відомості підтверджені належними та допустимим доказами.

15.09.2021 р. на адресу постійного місця проживання позивача надійшов лист з відмовою про проведення реструктуризації відповідно до вимог Закону України № 1381-ІХ, де єдиною причиною відмови вказано: «наявне інше житлове нерухоме майно у членів сім`ї позичальника (іпотекодавця), а саме житловий будинок загальною площею 64,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 » (а.с.18). Інших причин відмови в проведенні реструктуризації відповідачем не наведено.

Відповідно до преамбули Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно з ч.2 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

Відповідно до п.7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», який набрав законної сили 23 квітня 2021 р., зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: - наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; - відсутності станом на 1 січня 2014 р. простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 р. (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 р., але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 р.) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; - виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно з статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Окрім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

На виконання вимог ч.2 п.7 Закону позивачем подано Товариству заяву, яка відповідає усім цим вимогам.

Житловий будинок загальною пл. 64.8 кв. м., житловою 30,60 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 придбано ОСОБА_2 (чоловік позивача) на підставі договору купівлі продажу ВСХ № 787861 від 30.06.2006 р.

Із моменту придбання указаного житлового будинку в ньому проживали та були зареєстровані батьки ОСОБА_2 : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , брат із сім`єю, які ведуть господарство та сплачують комунальні послуги, що підтверджується довідкою Іршавської міської ради (а.с.78).

Позивач не брала участі у придбанні вказаного майна та не заперечує того факту, що житловий будинок загальною пл. 64.8 кв. м., житловою 30,60 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є особистою власністю ОСОБА_2 , яку він придбав за свої кошти з урахуванням того, що відповідно до п.3 ч.1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: - у разі пропуску позичальником строків на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); - у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації.

При цьому, відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи, Товариство відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації, посилалося на те, що у членів сім`ї позичальника (іпотекодавця) наявне інше житлове нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 64.8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18-19).

Згідно з Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрований житловий будинок із надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.20-22).

Згідно з Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 (чоловіком позивача) на праві приватної власності зареєстрований житловий будинок із надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.41-42).

Довід апеляційної скарги стосовно того, що позивачем не надано до позовної заяви додатки, які нею були долучені до клопотання про реструктуризацію, зокрема: копії податкових декларацій чоловіка ОСОБА_2 та Інформаційну довідку щодо належності ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку загальною площею 64,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу ВСХ № 787861 від 30.06.2006 р., не заслуговують на увагу, оскільки відмова позивачеві у проведенні реструктуризації була зумовлена іншою причиною.

Із цих самих підстав не заслуговує на увагу і довід апеляційної скарги про те, що заява про реструктуризацію не відповідає вимогам закону, оскільки, окрім того, що вона не містила інформації про всі наявні у власності позичальника об`єкти нерухомого майна, до неї також не додано документів про наявність дітей, їх доходи та майновий стан, розширеної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї.

Відмова Товариства у проведенні реструктуризації обумовлена наявністю у члена сім`ї позичальника (іпотекодавця) (чоловіка позивача) нерухомого майна, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , інших підстав для відмови в проведенні реструктуризації Товариством у своїй відповіді від 28.08.2021 р. не вказано.

Належить зауважити, що абз.2 п.п.2 п.7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» передбачено, що для проведення реструктуризації вимагається виконання хоча б однієї з таких умов, зокрема, у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Як видно з матеріалів справи, в позичальника відсутнє інше житлове нерухоме майно, майнового поручителя у спірних правовідносинах не має, а відмова Товариства у проведенні реструктуризації із тих підстав, що у члена сім`ї позичальника, тобто чоловіка позивача, є інше житлове нерухоме майно, прямо суперечить вимогам абз.2 п.п.2 п.7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», відтак, за таких умов, відмова Товариства у проведенні реструктуризації є незаконною.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон і вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення. 2.Рішення Іршавського районного суду від 07 червня 2022 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 13 березня 2023 р.

Судді: