Номер провадження: 22-ц/813/3896/23
Справа № 505/1230/18
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого судді Полікарпової О.М.,

суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

У березні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 , відповідно до укладеного договору б/н від 16.07.2008 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв`язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк».

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківський послуг, де зазначено, що Клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість в сумі 34 604,33 грн., яка складається з наступного: 699.80 грн. заборгованість за кредитом; 29318,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700.00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. штраф (фіксована частина); 1635.92 грн. штраф (процентна складова).

16.02.2021 року від представника позивача Савіхіної А.М. до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 16.07.2008 року у розмірі 1023,25 грн., з яких 699,80 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 699,80 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України; 323,45 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн. заборгованість з пені, а також понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 12.09.2022 року змінено назву позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на назву АТ КБ «Приват Банк».

Оскаржуваним рішенням позовну заяву задоволено частково, стягнуто з відповідача заборгованість за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту у розмірі 699, 80 грн.

01 листопада 2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на зазначене вище рішення, направлена засобами поштового зв`язку 11 жовтня 2022 року, у якій представник банку просила оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Скаржник також просить провести розгляд справи за участі його представника.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що:

- договір укладений між сторонами відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним;

- факт погодження між сторонами оплати процентів за користування кредитними коштами, а також розмір процентної ставки (3% на місяць) підтверджується підписаною відповідачем Заявою-анкетою від 16.07.2008 року;

- правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 у даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 факт погодження сторонами суттєвих умов договору кредитування не оспорювався.

Також представник апелянта наголосив на тому, що в разі, якщо суд не згоден із розрахунком заборгованості, то повинен надати свій розрахунок, а не відмовляти у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року було відкрито в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких обставин.

Предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що заява-анкета підписана ОСОБА_1 не містить домовленості сторін про сплату відсотків, пені та комісій за користування кредитними коштами, а отже дійшов висновку, що саме по собі підписання відповідачем анкети-заяви без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може бути підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками 323,45 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності належних, допустимих та достатніх доказів того, що Умови та правила надання банківських послуг, що знаходяться у матеріалах справи є складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки вони не містять підпису відповідача, однак не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо непогодження сторонами оплати процентів за користування кредитними коштами, а також розмір процентної ставки.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно до підписаної з ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», заяви б/н від 16.07.2008 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 700 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони погодили, що Банк має право в будь-який момент збільшувати, зменшувати або анулювати кредитний ліміт.

Таким чином підписана сторонами у справі заява, в якій вони погодили істотні умови, у тому числі й розмір процентів за користування кредитом, є договором у розумінні цивільного законодавства.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за основним зобов`язанням та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Користування ОСОБА_1 кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 323,45 грн., через недоведеність погодження сторонами умов договору кредитування не відповідає діючому цивільному законодавству та матеріалам справи.

Щодо доводів представника скаржника із посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.10.2020 року у справі №331/4560/19 та у постанові від 22.07.2020 року у справі №189/2109/18 стосовно обов`язку суду здійснити власний розрахунок заборгованості у разі незгоди із поданим позивачем, апеляційний суд вважає за потрібне зазначити, що за обставинами справи, яка переглядається, між сторонами будо погоджено у письмовому вигляді, а саме у підписаній власноруч відповідачем заяві, ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Банк здійснив розрахунок відсотків за користування кредитними коштами у сумі 29318, 61 грн., однак зменшив розмір відсотків, які просив стягнути з відповідача до 323, 45 грн., що є його диспозитивним правом.

У відповідності до положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції задовольняє позовну заяву в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами в межах заявлених позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, є підстави для скасування оскаржуваного рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами і ухвалення нового судового рішення у цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року скасувати у частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками.

Ухвалити у скасованій частині нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, ) заборгованість за відсотками за кредитним договором № б/н від 16.07.2008 року у розмірі 323,45 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Полікарпова

Л.В. Базіль

Л.П. Воронцова