Справа № 161/3898/23
Провадження № 2/161/1801/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

13 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О. М.,

за участю секретаря судових засідань Остимчук О. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Москвич Віталій Степанович, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2023 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Москвич В. С., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності.

Разом із вказаним позовом ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кінах Я. В. звернулась в суд із заявою про забезпечення позову. Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1039 га, що розташована на території с. Тарасове Луцького району Волинської області, кадастровий номер :03:001:0999, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_1 набула на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області Гордійчук М. В. 06 травня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1/1201. Дарувальником у цьому договорі була ОСОБА_4 . Крім того, право власності позивача на спірну земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 319786.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 21 лютого 2023 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Москвичем В. С. на підставі договору купівлі-продажу № 160 від 21 лютого 2023 року право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Заявник вказує, що ОСОБА_4 померла, спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину. До складу цієї спадщини увійшла земельна ділянка площею 0,1039 га, що розташована на території с. Тарасове Луцького району Волинської області, кадастровий номер :03:001:0999, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Отримавши право власності на спірну земельну ділянку, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу відчужила її ОСОБА_3 .

На переконання заявника, реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_3 порушує її право власності, оскільки земельну ділянку було повторно відчужено поза її волею, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. Також заявник вважає, що до вирішення спору по суті є підстави для вжиття заходів забезпечення позову з метою запобігти подальшого відчуження спірної земельної ділянки, адже такі дії можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову в цій справі. ОСОБА_3 , як фактичний володілець спірної земельної ділянки, має об`єктивну можливість розпорядитись (продати, подарувати) спірним майном на власний розсуд, а тому до закінчення розгляду справи є необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, адже предметом заявленого позову є фактичне відновлення прав позивача, як власника спірної земельної ділянки.

На підставі наведеного заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_3 , площею 0,1039 га, що розташована на території с. Тарасове Луцького району Волинської області, кадастровий номер :03:001:0999, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборона вичиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд установив, що 06 травня 2008 року між ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір дарування земельної ділянки площею 0,1039 га, що розташована на території с. Тарасове Луцького району Волинської області, кадастровий номер :03:001:0999, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а. с. 9).

На підставі вищевказаного договору дарування ОСОБА_1 01 липня 2008 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №319786 (а. с. 10).

Разом з тим, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 21 лютого 2023 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Москвичем В. С. на підставі договору купівлі-продажу № 160 від 21 лютого 2023 року право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 (а. с. 25).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд ураховує, що між сторонами дійсно виник спір з приводу законності переходу до відповідачів права власності на земельну ділянку площею 0,1039 га, що розташована на території с. Тарасове Луцького району Волинської області, кадастровий номер :03:001:0999, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Також суд ураховує, що між конкретним заходом забезпечення позову, який просить вжити заявник, і предметом позовних вимог наявний зв`язок, такий захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача.

Враховуючи доводи позивача про те, що спірна нерухомість вибула з її володіння незаконно, то до моменту набрання рішенням законної сили у цій справі існує реальна загроза вчинення відповідачем ОСОБА_6 певних дій (на приклад, подальше відчуження спірної земельної ділянки, зміни її цільового призначення, поділу чи об`єднання), які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову в цій справі, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту земельну ділянку, оскільки такий вид забезпечення позову у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору та співмірний із заявленими позивачем вимогами. Відчуження відповідачем спірного майна, правомірність набуття права власності на яке оспорює позивач, за умови задоволення позовних вимог, потягне необхідність подання інших позовів, бо майно буде належати іншій особі, право власності якої позивачу доведеться також оспорювати, що не сприятиме ефективному захисту прав позивача.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що арешт майна як вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами.

Арешт майна як вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи.

З наведених мотивів, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад спірних правовідносин, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , площею 0,1039 га, що розташована на території с. Тарасове Луцького району Волинської області, кадастровий номер :03:001:0999, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Ухвалу до негайного виконання направити Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса місцезнаходження: 43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27-А).

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Стягувач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь