07.02.2023 Справа № 696/985/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Білопольської Н.А.,

за участю секретаря Ткачук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка в порядку загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кам`янської міської ради Черкаського району Черкаської області, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 202 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує рішення лише на тих доказах, які були досліджені у судовому засіданні.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Від відповідача Кам`янського міського голови Тірона В.І. надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника сторони відповідача, при вирішенні справи Кам`янська міська рада покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, встановлені судом в ході дослідження зібраних у справі доказів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який був батьком ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю ОСОБА_1 .

Із довідки виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 07 грудня 2022 року № 4297 вбачається, що ОСОБА_3 , 1935 року народження, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з будинковою книгою був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 разом з ним була зареєстрована ОСОБА_2 , 1937 року народження.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 07 грудня 2022 року № 4298 ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з будинковою книгою була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

З витягу зі спадкового реєстру спадкових справ від 10 листопада 2022 року № 70596073 вбачається, що спадкова справа заведена на ім`я ОСОБА_2 .

Із висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ОСОБА_4 (сертифікат № 1103/20 від 18 грудня 2020 року, виданий Фондом державного майна України), вбачається, що спірний житловий будинок загальною площею 89,1 кв.м побудований в 1977 році за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість будинку складає 310500 грн. без ПДВ.

На вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 09 вересня 2022 року виготовлений технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 519-22).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 грудня 2022 року № 316918114 вбачається, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку розміром 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1012, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій побудований її батьком ОСОБА_3 в 1977 році житловий будинок.

Вказана земельна ділянка для обслуговування житлового будинку була надана батькові спадкоємиці ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Кам`янської міської ради від 21 січня 2010 року № 48-31-V, зареєстрованого 01 лютого 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів за № 50, і належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 764244. Дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, не оформила своїх спадкових прав.

Постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Бойко Л.В. від 06 грудня 2022 року, вих. № 381/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належав чоловіку померлої ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на житловий будинок. Інших підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не встановлено.

Позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною другою статті 375 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Пунктом 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 зазначено, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів ОСОБА_7 (збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (09 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12).

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інших нормативно-правових актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що батько спадкоємиці ОСОБА_3 побудував житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на належній йому на праві власності земельній ділянці, яка була виділена саме для цих цілей; він не порушив нормативних містобудівних вимог; будинок придатний до експлуатації і може використовуватись за призначенням, а іншого шляху на оформлення права власності на житловий будинок, ніж звернення з відповідним позовом до суду, у позивача немає, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 11, 27-30, 62, 143, 202, 203, 231 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач виконавчий комітет Кам`янської міської ради, місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 37, м. Кам`янка Черкаської області, 20801, .

Суддя Н.А. Білопольська