Справа №345/160/23
Провадження № 2/345/210/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

07.02.2023 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані, але не проживають більше 6 місяців колишня невістка позивача та її син. Через реєстрацію відповідачів в будинку ОСОБА_1 вона не може реалізувати свої права, тобто це створює їй незручності, тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча завчасно і належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, це право закріплено в Конституції України та в ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України з урахуванням ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку, ОСОБА_1 належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно довідки №545 від 26.12.2022, за вищевказаною адресою зареєстровані, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Однак, відповідно до акту від 26.12.2022 вищевказані особи не проживають у будинку з грудня 2021 року.

Виходячи з положень статей 16, 391, 386 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Беручи до уваги вказані вище обставини, суд вважає, що відповідачі втратили право на користування власним житлом позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 71, 72, 167 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст.. 141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданоюпротягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя