Справа № 164/1661/22 Головуючий у 1 інстанції: Невар О. В.
Провадження № 22-ц/802/189/23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 16 грудня 2022 року

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29 листопада 2022 року звернулась в суд із позовом до Російської Федерації (далі - РФ) про відшкодування шкоди.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16 грудня 2022 року вищевказану позовну заяву визнано неподаною та повернено позивачу.

Позивач ОСОБА_1 23 грудня 2022 року подала до Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу. Зазначає, що в ухвалі вказано про несплату нею судового збору, однак вона звільнена від його сплати, оскільки є особою з інвалідністю (потерпілою від Чорнобильської катастрофи) ІІ групи і вона звільняється від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову до держави-агресора РФ про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, загибелі, поранення, перебування у полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Просила скасувати ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 16 грудня 2022 року для подальшого вирішення питання про відкриття провадження у цій справі.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч.2 ст.369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено указами Президента України, зокрема указом від 07 листопада 2022 року № 757/2022 - до 19 лютого 2023 року. У зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства РФ в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. Отже, починаючи з 2014 року відсутня необхідність у направленні до посольства РФ в Україні запитів щодо згоди РФ бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням РФ збройної агресії проти України та ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. Починаючи з 24 лютого 2022 року, таке надсилання неможливе ще й у зв`язку із розірванням дипломатичних зносин України з РФ.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 490/9551/19 (провадження № 61-19853св21), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховуються апеляційним судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Зважаючи на вищевказане, примірник апеляційної скарги та судові повістки відповідачу апеляційним судом не надсилаються.

За змістом ч.ч.4 та 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що в апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями ст. ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ст. 185 ЦПК України).

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до РФ про відшкодування шкоди залишено без руху, оскільки вона оформлена з порушенням вимог, передбачених ст.175 та ч.1,5 ст.177 ЦПК України.

На адресу суду першої інстанції 12 грудня 2022 року надійшла заява позивача про уточнення позовної заяви на виконання ухвали суду від 02 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без руху. Позивачем зазначено контактну інформацію про себе та інших учасників справи, приєднано копії доказів, якими вона підтверджує свої вимоги.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16 грудня 2022 року вищевказану позовну заяву визнано неподаною та повернено позивачу. Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву виходив з того, що позивач не повністю виконала вимог ухвали суду від 02 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без руху і не усунула недоліки позовної заяви, а саме: не подала до суду належно оформлену позовну заяву, в якій має бути вказано повне найменування сторін, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. ОСОБА_1 заявлено вимоги про відшкодування шкоди на її користь та на користь її малолітніх дітей, які позивачами в позовній заяві взагалі не вказані. Крім того, подані позивачем до позовної заяви копії письмових доказів не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що суд вправі повернути позовну заяву позивачу, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, а ухвала про залишення без руху із вказаними у ній недоліками позовної заяви у встановлений судом строк не виконана.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175, 177 ЦПК України. Зокрема, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позивач в прохальній частині позовної заяви просить стягнути з Російської Федерації на її користь та на користь її трьох дітей грошові кошти за завдану шкоду. Однак, у позовній заяві не вказано імен дітей, їхні прізвища, роки народження.

Позивач подала 23 грудня 2022 року до апеляційного суду заяву про уточнення позивачів у цій справі, проте така заява не може бути взята до уваги колегією суддів, оскільки не впливає на висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви та не може бути досліджена в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (частина 1 статті 17 та частина 1 статті 352 ЦПК України).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви з підстав неусунення позивачем вищевказаних недоліків відповідає процесуальним норам закону.

Доводи апеляційної скарги в частині безпідставності вимоги суду про сплату судового збору на увагу не заслуговують, оскільки ухвалою про залишення позову без руху від 02 грудня 2022 року не зобов`язано ОСОБА_1 сплатити судовий збір за подання такого позову, а сама позовна заява не поверталася позивачу з цієї підстави.

В оскаржуваній ухвалі, суд роз`яснив позивачу про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тобто після усунення вищевказаних недоліків позивач має право, повторно звернутися до суду із заявленими позовними вимогами, у зв`язку із чим право позивача на доступ до правосуддя не порушено.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви, судом дотримано вимоги процесуального права, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Ухвалу суду необхідно залишити без змін, оскільки підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 16 грудня 2022 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді