РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/904/22

2/609/14/2023

07 лютого 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання Мацишиній Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права особистої власності на жилий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 . Як вказує позивачка в позовній заяві, її батько на день смерті проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою, разом з ним проживали та були зареєстровані позивачка та її матір ОСОБА_2 . Коли позивачка звернулася до приватного нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину, то отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії і рекомендацію звернутися за захистом своїх прав до суду.

На підставі викладеного, позивачка просить позов її задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року позовну заяву було залишено без руху, позивачці надано строк на усунення недоліків.

4. Після усунення позивачкою недоліків, ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 11 січня 2023 року.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2023 року підготовче судове засідання було відкладено на 07 лютого 2023 року.

6. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

9. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шумськ, Шумського району, Тернопільської області, актовий запис №39.

10. Відповідно до копії Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Шумською міською радою 08 лютого 2001 року на підставі рішення виконкому міської Ради № 39 від 06 лютого 2001р. «Про право особистої власності на житловий будинок /домоволодіння» слідує, що домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 дійсно в цілому належить ОСОБА_4 на праві особистої власності.

11. З повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна № 307/22 від 28.09.2022р., складеного ФОП ОСОБА_5 , вбачається, що станом на 28 вересня 2022 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , не виявлено.

12. Відповідно до довідки №31 від 03.02.2023, виданої КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано житловий будинок з господарськими будівлями за ОСОБА_4 на підставі рішення Шумської міської ради №39 від 09.02.2001. Інформація достовірна станом на грудень 2012 року.

13. Згідно з довідкою №13.01-10/256 від 07 грудня 2022 року, виданою Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним на момент смерті зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

14. Той факт, що померлий ОСОБА_4 є батьком позивачки ОСОБА_1 підтверджується наступними документами, дослідженими в судовому засіданні:

- копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданиго Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), згідно з яким вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шумськ, в графі «батьки» вказано: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 ;

- копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, згідно з яким вбачається, що 07 січня 2006 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 .

15. Своєю постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії № 141/02-31 від 20.10.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Тетяна Віталіївна відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що спадкоємцями першої черги є позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла. Пояснила, що позивачка може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна.

ІV. Оцінка Суду.

16. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

17. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

18. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

19. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

20. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

21. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

22. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

23. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

24. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

25. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

26. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

27. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

28. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

29. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

30. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

31. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

32. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

33. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

34. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

35. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

36. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, або діти спадкодавця.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 і є такими, що прийняли спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦПК України, як такі, що на день смерті спадкодавця постійно проживали та були зареєстровані з ним в одному домоволодінні.

В свою чергу, відповідачка ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що не заперечує проти визнання за своєю дочкою ОСОБА_1 права власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому. На частку даного домоволодіння вона не претендує та відмовляється від цієї частини в користь позивачки.

Відповідачка ОСОБА_9 , яка є також дочкою померлого ОСОБА_4 не заперечує проти визнання за своєю сестрою ОСОБА_1 права власності на спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

37. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

38. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

39. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок, як спадкове майно, після смерті її батька ОСОБА_4 .

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивачки пов`язується з правом спадкування. Відповідачі в свою чергу своїх заперечень проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 не висловили.

40. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

41. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

42. Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

43. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

44. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачкою права на житловий будинок не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Позивачкою при подачі позову було сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору, які позивачка в разі задоволення позову просить не стягувати з відповідачів.

Керуючись статтями 15, 16, 29, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 89, 141, 200, 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом внаслідок смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

3.Не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 07 лютого 2023 року.

Суддя: О. М. Катерняк