1Справа № 335/7554/22 2/335/376/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Бородіної Е.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, через канцелярію суду подала письмову заяву, у якій просить залишити позовну заяву без розгляду та повернути суму сплаченого під час звернення до суду судового збору.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

На підставі ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено у відсутність сторін, без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи подану позивачем заяву про залишення позову без розгляду, ту обставину, що цивільна справа по суті не розглядалася, а також обставини, в силу яких у заявника відпала необхідність у розгляді позову, суд приходить до висновку про можливість застосування п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, та залишення позову без розгляду.

Обставин, які б перешкоджали залишенню позовної заяви без розгляду, судом не встановлено.

Вирішуючи вимоги зави про повернення судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, чинним законодавством чітко передбачено підстави повернення судового збору у разі залишення позовної заяви без розгляду, крім випадку, зокрема, коли заяву залишено без розгляду за заявою позивача.

Враховуючи те, що Законом України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік підстав повернення судового збору, сплаченого при зверненні до суду, і повернення сплаченого судового збору у разі залишення позову без розгляду за заявою позивача не передбачено, суд приходить до висновку необхідність відмовити позивачу у поверненні судового збору.

Керуючись ст.ст. 247, 257, 258-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води - залишити без розгляду.

Заяву Концерну „Міські теплові мережі про повернення суми сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Калюжна