Справа № 307/4169/22
Провадження № 2/307/842/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування в особі Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 18.09.2006 між нею та відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, у якому в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тячівського районного суду від 27.10.2011 шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано.

Дитина знаходиться на її повному утриманні.

ОСОБА_3 відвідує дитину рідко, не більше двох разів на рік, один раз - на день народження, другий раз - на день Святого Миколая.

Їхні зустрічі проходять формально, не щиро, без будь-яких емоцій та тривають по кілька хвилин.

Під час цих зустрічей будь-якого спілкування між батьком та дитиною не відбувається.

Жодного разу з народження дитини ОСОБА_3 з сином ОСОБА_5 надворі не гуляв, так як він соромився дитини, яка є інвалідом з народження.

Дитина навчається в Дубівській гімназії № 1 Дубівської селищної ради Тячівського району в 9-му класі за індивідуальною формою навчання. Дитина потребує постійного, тобто щогодинного догляду, оскільки він самостійно погано пересувається і сам не в змозі себе обслуговувати, практично не розмовляє, впізнає тільки членів сім`ї, які постійно поруч з ним.

Відповідач не цікавився і не цікавиться долею дитини. Незважаючи на те, що проживає в одному населеному пункті з дитиною. Участі в транспортуванні, реабілітації, лікуванні дитини не приймав і не приймає, при тому що вона самостійно транспортувала дитину на лікування до лікарень в м. Київ, Львів, Ужгород, Мукачево.

Крім того, дитина-інвалід чотири рази на тиждень потребує вивозу на транспортному засобі до реабілітаційного центру для проведення реабілітаційних процедур. Однак, жодної допомоги з боку біологічного батька немає. Вказані процедури потребують значних матеріальних витрат, однак відповідач кошти на утримання надає час від часу, про що свідчать неодноразові звернення про погашення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини до правоохоронних та судових органів. Через несплату аліментів ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності. Заборгованість по сплаті аліментів за останні два роки матір`ю ОСОБА_3 погашено лише 20.09.2022 року. Ніякої іншої матеріальної та нематеріальної допомоги на утримання дитини відповідачем не надавалося і не надається по цей час.

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, спілкується з дитиною формально, тобто за сценарієм - прийшов посидіти, помовчав кілька хвилин і пішов.

Не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, визначених ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Повне утримання та виховання малолітнього сина-інваліда до цього часу було на ній. У всьому їй допомагає другий чоловік ОСОБА_6 , який піклується про дитину та виховує його.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він має іншу сім`ю у якій є двоє неповнолітніх дітей. До сина ОСОБА_5 приходить рідко. Було три рази на рік, а було і менше. Позивачка не зверталася до нього за допомогою для дитини.

Представник органу опіки та піклування в особі Дубівської селищної ради у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позову не заперечує.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007, № 3, "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки № 1738 від 10.10.2022, виданої Дубівською селищною радою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ), має на утриманні сина інваліда з дитинства підгрупи «А» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.10.2022 ОСОБА_1 веде догляд за сином - дитиною-інвалідом, її колишній чоловік - ОСОБА_3 , не приймає участі у вихованні, догляді та реабілітації спільної дитини ОСОБА_4 .

Довідкою № 174 від 12.10.2022, виданої Дубівською гімназією № 1, та психологічною характеристикою Дубівської гімназії № 1 стверджено, що ОСОБА_4 дійсно навчається в 9-у класі за індивідуальною формою навчання. Богдан виховується у сім`ї ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , де для нього забезпечені сприятливі умови для виховання та навчання. Рідний батько ОСОБА_3 на протязі всього навчального періоду жодного разу не цікався успіхами сина у навчанні, вихованням сина не займається.

28 травня 2015 року Тячівським районним судом ухвалено вирок, яким ОСОБА_3 , засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно корінця медичного висновку № 93 про дитину інваліда віком до 18 років, виданого КНП «Тячівська консультативна поліклініка Тячівської міської ради Закарпатської області» від 23.04.2021 неповнолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється дитиною-інвалідом з діагнозом ВВР ЦНС, внутрішня шунтована гідроцефалія. Спастична тетраплегія, неповнолітня хронічна. Локалізована епілепсія з комплексними судомними нападами, фармакорезистентна. Підгрупа А.

З висновку органу опіки та піклування в особі Дубівської селищної ради № 02-35/1062 від 13.12.2022 стверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що перебуває у шлюбі з позивачкою. Мають одну спільну дитину. Крім того вони разом виховують та доглядають ОСОБА_4 , який є інвалідом дитинства і потребує постійного догляду у зв`язку з важкою формою інвалідності. ОСОБА_3 приходить до сина на частіше ніж два рази на рік. Участі у його вихованні не бере ніякої. Він має намір усиновити ОСОБА_5 .

Згідно до вимог стст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей.

Відповідно до п. 2 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що твердження позивачки про те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини під час судового розгляду знайшли своє підтвердження. Крім пояснень позивачки та свідка ОСОБА_6 , це фактично визнав і сам відповідач, який підтвердив ті обставини, що не приймає жодної участі у вихованні сина, оскільки з ним бачиться рідко і фактично не спілкується через його фізичні вади.

Суд вважає що у найкращих інтересах дитини буде доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , надавши таким чином можливість його вітчиму - ОСОБА_6 , який допомагає ОСОБА_1 доглядати за неповнолітньою дитиною - інвалідом дитинства, можливість усиновлення.

Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_4 , позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 150, 164. 180 СК України, ч. 1 ст. 8, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 23 лютого 2023 року.

Головуючий В.І. Гримут