Справа № 214/3178/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , в якому просить: визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) 26.09.2009 року на підставі договору купівлі-продажу ВМО № 329670, ВМО № 329671, посвідченого Третьою криворізькою державною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4735, придбала квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 24070899 від 07.10.2009 року. Тобто, позивачка є одноособовим власником зазначеної квартири. 17 грудня 2011 року позивачка вийшла заміж за ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації шлюбів 17.12.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 1163, що також підтверджує факт зміни прізвища позивачки. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , позивачка народила дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти також зареєстровані за місцем проживання позивачки та відповідача. Після офіційної реєстрації шлюбу у квартиру, що належить позивачці, був приписаний ОСОБА_3 та його син від першого шлюбу - ОСОБА_4 . Факт реєстрації кількості проживаючих у квартирі підтверджується довідкою № 1071 від 01 липня 2022 року. В житловому приміщенні значиться зареєстрованим місце проживання, зокрема, ОСОБА_3 з 11.06.2010 року та ОСОБА_4 з 17.12.2012 року по теперішній час. Разом з тим, шлюбні відносини між позивачкою та ОСОБА_3 , не склалися. Офіційно шлюб не розірваний, однак протягом останніх 3-х років родинні зв`язки не підтримуються, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з позивачкою та її дітьми не проживають, суспільний побут не ведуть. За інформацією позивачки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають за кордоном, зв`язок з ними відсутній. Жодних фінансових витрат, пов`язаних зі сплатою комунальних послуг утримання квартири, відповідачі не здійснюють. На підтвердження факту відсутності відповідачів сусідами складений та підписано відповідний акт. Оскільки зняти з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в позасудовому порядку позивачка не має можливості, а їх реєстрація обмежує права позивачки, як власника житлового приміщення, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Керуючись ч.2 ст.405 ЦК України, в якій зазначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік. якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, вважає за доцільне просити суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого зняття їх з реєстраційного обліку місця проживання.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, відзиву на позов не подали, тому на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені також наступні письмові докази: витяг (а.с. 6), свідоцтво про шлюб (а.с. 7), свідоцтво про народження (а.с. 8,9), довідка (а.с. 12), акт (а.с. 13).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказомвитяг (а.с. 6), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що позивачка є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає належним доказомсвідоцтво про шлюб (а.с. 7), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що позивачка та відповідач ОСОБА_3 доводяться один одному чоловіком та дружиною.

Суд вважає належними доказами: довідку (а.с. 12), акт (а.с. 13), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування відповідачів на реєстраційному обліку у спірній квартирі, а також їх відсутність у спірній квартирі.

Суд вважає неналежними доказами свідоцтва про народження (а.с. 8,9), так як ці докази не стосуються предмету доказування.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_2 є приватною власністю позивачки ОСОБА_1 , що встановлено витягом (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_3 доводиться позивачці чоловіком, що вбачається зі свідоцтва. Відповідач ОСОБА_4 доводиться відповідачеві ОСОБА_3 сином. Вказані обставини встановлені поясненнями позивачки, викладеними у змісті позову та свідоцтвом (а.с.7).

В квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані, зокрема, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , що вбачається з довідки (а.с.12).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживають без поважних причин понад один рік, що встановлено актом (а.с.13).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 відсутні в квартирі АДРЕСА_2 понад один рік. Доказів поважності їх відсутності в спірній квартирі, у судовому засіданні не добуто. Отже, є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернулася до суду за захистом своїх прав.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового зборуз кожного окремо в сумі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору з кожного окремо в сумі 496 грн. 20 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Суддя В.М. Прасолов