Справа № 229/822/23
Провадження № 2/229/726/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 лютого 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Рибкіна Н.М., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу Донецький обласний спеціалізований фаховий коледж спортивного профілю ім.С.Бубки про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Комунального закладу Донецький обласний спеціалізований фаховий коледж спортивного профілю ім.С.Бубки, в якому просить стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30.11.2021 року по день винесення рішення по суті.

Ознайомившись з вказаним позовом вважаю, що його слід залишити без руху через невідповідність вимогам ст. 177 ЦПК України.

Позивач зазначає у позові , що відповідач повинен їй сплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30.11.2021 року по 13.07.2022 року, коли вона була позбавлена можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від неї причин до дня поновлення її на роботі на підставі рішення суду, і наводить відповідний розрахунок суми заробітної плати. А також зазначає, що з 15.08.2022 року вона вже звільнена з Комунального закладу Донецький обласний спеціалізований фаховий коледж спортивного профілю ім.С.Бубкиза переведенням, та відповідач до теперішнього часу за вищезазначений період заборгованість за час вимушеного прогулу так і не сплатив, тому вона вимушена звернутися до суду.

У прохальній частині позовної заяви, позивач на підставі ст.116,117,233,234 КзпП України, зазначає позовні вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу з 30.11.2021 року по день винесення рішення по суті.

Велика Палата ВС у Постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження №14-47цс21) констатувала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч. 2 ст. 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст. 117 цього Кодексу, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України.

На вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, не поширюється та застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Отже, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 30.11.2021 року по дату поновлення на роботу 13.07.2022 року, що має правову природу заробітної плати, а також зазначенням у прохальній частині вимоги стягнення на її користь заробітної плати по день винесення рішення по суті (а не по 13.07.2022 року)позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України , який має правову природу санкції для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника, а отже, у даному випадку він не звільняється від сплати судового збору.

Оскільки позивач не наводить розрахунку суми , суд не має можливості визначити точну суму судового збору, тому підлягає сплаті сума судового збору у мінімальному розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що в грошовому вигляді становить 1073,60 грн.

Оплата судового збору здійснюється за наступними реквізитами:

Отримувач коштівДонецьке ГУК/Дружкiвська МТГ/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37967785
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0005694
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дружківський міський суд Донецької області (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до ч. 1, 2 ст 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 Цивільногопроцесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу Донецький обласний спеціалізований фаховий коледж спортивного профілю ім.С.Бубки про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу- залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачу, для відома та надати йому строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення йому копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.М. Рибкіна