Справа № 344/4625/22
Провадження № 22-ц/4808/215/23
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Барков
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Баркова В. М.,
суддів Девляшевського В. А.,
Мальцевої Є. Є.,
секретар Шандалович В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левкуна Дмитра Дмитровича на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2022 року в складі судді Атаманюка Б. М., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якого складено 12 грудня 2022 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування відмови у взятті на квартирний облік та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування відмови у взятті на квартирний облік та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовано тим, що він проживає по АДРЕСА_1 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, та для ветеранів військової служби. Вислуга служби у Збройних Силах України станом на 30 березня 2021 року становила: у календарному обчисленні - 25 років 06 місяців 02 дні; у пільговому обчисленні - 01 рік 03 місяці 28 днів; у загальному обчисленні - 26 років 10 місяців 00 днів. Відповідно до довідок Територіального відокремленого безбалансового відділення №10008/0118 ПАТ «Державний ощадний банк України» він відсутній у списках на приватизацію житлових чеків за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . У червня 2021 року він звернувся до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради із заявою про взяття його на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради. Проте, йому було відмовлено у задоволенні вказаної заяви, оскільки він зареєстрований в АДРЕСА_4 , яке не знаходиться на території Івано-Франківської міської територіальної громади, а його адреса АДРЕСА_4 є умовною.

Вважає, що відповідно до положень статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї» він має право на взяття на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, а відмова відповідача є незаконною.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив скасувати відмову Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №548318 від 24 червня 2021 року про відмову у взятті на квартирний облік військовослужбовця та зобов`язати Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради повторно розглянути і задовольнити його заяву про взяття його на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради від 29 травня 2021 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2022 року у задоволені позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, реєстрація позивача в АДРЕСА_4 , є умовною назвою, не віднесеною до території Івано-Франківської ТГ. Відсутність реєстрації позивача в Івано-Франківській ТГ є підставою для відмови йому у взятті на квартирний облік. А отже, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення. Оскільки позовні вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про взяття на квартирний облік та задовольнити цю заяву є похідними від позовної вимоги про скасування відмови у взятті на квартирний облік, то у задоволенні таких також необхідно відмовити. Крім того, прийняття рішення про у взятті на квартирний облік є виключно дискреційними повноваженнями відповідача.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Левкун Д. Д., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 має право на взяття на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, оскільки проживає по АДРЕСА_1 та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій та для ветеранів військової служби. Станом на 02 січня 2022 року при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради на обліку потребуючих поліпшення житлових умов перебувало 113 осіб, які зареєстровані за адресою м. Івано-Франківськ-16, що підтверджується відповіддю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №14/01-21/1572 від 30 травня 2022 року. Зазначені особи є також військовослужбовцями і мають визначене законодавством право на взяття на квартирний облік. А тому не зрозуміло як таким особам надали можливість перебувати на обліку, а ОСОБА_1 відмовлено в цьому.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Виконавчого комітету Івано-Франківської міської радизазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з повним та об`єктивним дослідженням усіх доводів сторін, поданих доказів, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2022 року - без змін.
За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

ОСОБА_1 та його представник у судове засідання апеляційного суду повторно не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовою повісткою (а.с. 141, 143, 150, 151), тому суд відповідно до положень статті 372 ЦПК України розглянув справу в їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд встановив, що згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2020 року, виданого Кадровим центром Збройних Сил України, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Також позивач має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 19 квітня 2021 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Відповідно до копії довідки № 250 від 24 травня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_5 у складі трьох осіб (а.с.7).
За змістом витягу з послужного списку особової справи прапорщика ОСОБА_1 та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 9 (по стройовій частині) від 30 березня 2021 року № 63 вислуга років позивача у Збройних Силах України станом на 30 березня 2021 року становила: у календарному обчисленні 25 років 06 місяців 02 дні; у пільговому обчисленні 01 рік 03 місяці 28 днів; у загальному обчисленні - 26 років 10 місяців 00 днів. Також в наказі зазначено, що документи позивача направлено для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-11).
Відповідно до копії довідки Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10008/0126 ПАТ «Державний ощадний банк України» № 19/05 від 19 травня 2021 року ОСОБА_1 , який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_6 де проживав до 17 серпня 1999 року у списку на приватизацію № НОМЕР_4 зареєстрований не був та житлові чеки не використовував.
Згідно з копією довідки Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10008/0118 ПАТ «Державний ощадний банк України» № 475 від 27 травня 2021 року позивача не знайдено в списках на приватизацію житлових чеків за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с. 12).
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Івано-Франківська із заявою про взяття його на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради (а.с. 13).
Листом № 548318 від 24 червня 2021 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради повідомив позивача, що його заява про взяття на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради за місцем проживання розглянута на засіданні громадської комісії із житлових питань. Підстави для постановки на квартирний облік при Івано-Франківському міськвиконкомі відсутні, оскільки ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_4 , яке не знаходиться на території Івано-Франківської міської територіальної громади, а його адреса м. Івано-Франківськ - 16 є умовною (а.с. 14-15).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, виходив з того, що між сторонами виник спір у сфері житлових правовідносин.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір це, зокрема спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.
Звертаючись до суду з позовом у цій справі, ОСОБА_1 , посилаючись на положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», просив скасувати відмову виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо взятті його на квартирний облік як військовослужбовця.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Відповідно до пункту 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій з огляду на його особливий статус, визначений Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.
При цьому необхідно враховувати, що для визначення юрисдикції суду у спорі з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення суд має встановити, чи проходила особа публічну службу, а також у зв`язку з чим - прийняттям, проходженням або звільненням - виник спір (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (провадження № 14-62цс20) (пункт 47)).
Публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.
З огляду на викладене, оскільки право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби, тобто спір у цій справі виник з приводу можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця, такий спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі №362/643/21 (провадження № 14-32цс22).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 10 серпня 2022 року у справі № 279/5240/18 (провадження № 61-11930св20), від 27 липня 2022 року в справі № 569/5974/20 (провадження № 61-17489св21), від 21 вересня 2022 року в справі № 456/694/20 (провадження № 61-12952св21), від 26 жовтня 2022 року в справі справа № 683/2201/18 (провадження № 61-20098св21), від 30 листопада 2022 року в справі № 740/2656/21 (провадження № 61-4954св22).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Проте наведене залишилося поза увагою суду першої інстанцій, який належним чином не дослідивши питання юрисдикційності спору, помилково розглянули справу в порядку цивільного судочинства, чим порушили норми процесуального права.
В силу частин першої та другої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За змістом пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України у разі відкриття провадження у справі таке провадження підлягає закриттю, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження.
Згідно частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255, 256, 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левкуна Дмитра Дмитровича задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2022 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування відмови у взятті на квартирний облік та зобов`язання вчинити дії закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2023 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева