Дата документу 31.01.2023 Справа № 317/2580/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2580/19 Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/326/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 , треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна, про визнання заповіту недійним,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 , треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т.М., про визнання заповіту недійним.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , яка 27 років прожила разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав та залишив заповіт на ім`я ОСОБА_4 , проте 09.04.2019 року ОСОБА_5 склав ще один заповіт на ім`я ОСОБА_3 , що не є родичем та членом родини ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та її, фактично відмінивши заповіт на користь ОСОБА_4 .

Вважала, що ОСОБА_5 , складаючи новий заповіт, не усвідомлював значення своїх дій, оскільки останні роки він тяжко хворів та потребував догляду. В березні 2019 року її мати захворіла та перебувала у лікарні, за цей час невідомі особи скористались безпорадним станом ОСОБА_5 та за 9 днів до його смерті умовили скласти інший заповіт.

На підставі зазначеного просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений секретарем Біленьківської сільської ради Запорізькьго району Запорізької області, який складений на ім`я ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 54 09 квітня 2019 року.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неможливість прибуття в судове засідання свідків через обстріли м. Запоріжжя, безпідставну відмову в задоволенні її клопотань про відкладення розгляду справи, неналежну оцінку доказів, подання до нотаріальної контори доказів родинних зв`язків позивача та ОСОБА_4 , порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

За приписами ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1-2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Нормами ч. 1 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За положеннями статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.04.2019 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 років, про що складено відповідний актовий запис № 511 (т. 1, а.с. 89).

Відповідно до копії Довідок від 23.08.2019 року, виданих в.о. зав. Відділенням Комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» Запорізької районної ради ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Запорізька ЦРБ» ЗРР ЗО у період з 18.02.2019 року по 01.03.2019 року та з 12.04.2019 року по 18.04.2019 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07-35 год. (т. 1, а.с. 104-105).

Згідно з копією Актового запису про смерть № 511 від 19.04.2019 року та копією Довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 24) від 19.04.2019 року причиною смерті ОСОБА_5 є атеросклероз артерій нижніх кінцівок (т. 1, а.с. 60,118).

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №199808282 від 11.02.2020 року ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.183-184).

Матеріали справи містять копію заповіту від 30.11.2004 року, посвідченого секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Мінько Іриною Миколаївною та зареєстрованого в реєстрі за № 1254, за змістом якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповів дружині ОСОБА_4 житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право (т. 1, а.с. 136).

З матеріалів спадкової справи № 179/2019 року, відкритої державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що вказану справу відкрито 19.06.2019 року на підставі заяви ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 87).

Відповідно до заповіту від 09.04.2019 року, який посвідчено державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Кокарь Каріною Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за № 54, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все майно рухоме та нерухоме, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Раніше складений та посвідчений заповіт цим заповітом ОСОБА_5 скасував. (т. 1, а.с. 90).

Судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2019 року та 25.07.2019 року ОСОБА_1 зверталась до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 (згідно зі ст. 1276 ЦК України), зазначаючи, що спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_5 була її мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яка не встигла прийняти спадщину після ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 91-92).

В заяві ОСОБА_1 , яка надійшла до нотаріальної контори 16.07.2019 року, вказані додатки: копія паспорту ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , копія свідоцтва про смерть та зазначено, що копії документів будуть надані особисто ОСОБА_1 .

Згідно копії повідомлення державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. № 688/02-14 від 23.07.2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що їй необхідно надати нотаріально посвідчену заяву або прибути особисто до нотаріальної контори, а також необхідно надати до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину: свідоцтво про смерть; заповіт; документи, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем; паспорт спадкоємця; ідентифікаційний номер спадкоємця; 5 конвертів по Україні (т. 1, а.с. 117). Проте докази отримання зазначеного повідомлення позивачкою ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

В заяві ОСОБА_1 , яка надійшла до Запорізької районної державної нотаріальної контори 27.07.2019 року, вказані додатки: копія паспорту ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , копія свідоцтва про смерть (т.1, а.с.94-96).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією Актового запису про смерть № 588 від 08.05.2019 року (т. 1, а.с. 61).

Відповідно до копії Довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 41) від 06.05.2019 року причиною смерті ОСОБА_4 є рак вульви (т. 1, а.с. 24).

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За приписами частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як роз`яснено у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» N 9 від 06.11.2009 року, відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

У пунктах 18, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування N 7, 30.05.2008 року, судам роз`яснено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця.

За приписами ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В уточненій позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що після смерті матері - ОСОБА_4 вона звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Карташової Т.М., якою було заведено відповідну спадкову справу (т.1, а.с.169).

Проте матеріали справи не містять матеріалів спадкової справи після померлої ОСОБА_4 , заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Карташовою Т.М. або листа приватного нотаріуса з повідомленням про те, що спадкова справа не заводилась.

Отже судом не перевірено зазначені доводи позовної заяви ОСОБА_1 та не надано оцінки вказаним обставинам.

З метою перевірки законності та обгрунованості рішення суду в межах доводів апеляційної скарги апеляційним судом було витребувано спадкову справу після померлої ОСОБА_4 у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Карташової Т.М.

Як вбачається зі спадкової справи №69/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначену справу відкрито 04 червня 2019 року за заявою дочки - ОСОБА_1 (т.3, а.с.54-80).

Матеріали спадкової справи №69/2019 містять, зокрема:

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (т.3, а.с.50 зворот.);

- копію свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Карташовою Т.М. 19 серпня 2020 року дочці ОСОБА_1 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за №1365 (т.3, а.с.77);

- Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтво про право на спадщину №61353653, відповідно до якої відомості про час та дату реєстрації спадкової справи про спадкодавця ОСОБА_4 було внесено до спадкового реєстру 04.06.2019 року о 11-20 год.( т.3, а.с.74).

За вказаних обставин, помилковим є висновок суду про те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 та відсутність у ОСОБА_1 порушеного права й інтересу.

Відповідно до Висновку комплексної посмертної судово-психіатричної експертизи № 42 від 01.02.2021 року Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, призначеної відповідно до ухвали суду від 09 грудня 2020 року, ОСОБА_5 знаходився у залежному астенізованому пасивно-підкореному стані і не міг вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями. У ситуації, що досліджується, ОСОБА_5 під час складання заповіту 09.04.2019 року не міг прогнозувати наслідки власних дій. Ступень психічних розладів був такий, що під час підписання заповіту 09.04.2019 року він не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними (т. 2, а.с. 21-39).

З огляду на висновок комплексної посмертної судово-психіатричної експертизи № 42 від 01.02.2021 року про те, що ОСОБА_5 під час складання заповіту 09.04.2019 року не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними, а також наявність в матеріалах справи копії заповіту ОСОБА_5 від 30.11.2004 року, на ім`я ОСОБА_4 , враховуючи доведеність підтвердження факту родинних відносин позивачки ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_4 а також прийняття нею спадщини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 , посвідченого секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який складений на ім`я ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі 09 квітня 2019 року за № 54.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню за п.2, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 , треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна, про визнання недійним заповіту ОСОБА_5 , посвідченого секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який складений на ім`я ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 54 09 квітня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 вересня 2022 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 , треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна, про визнання заповіту недійним, задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який складений на ім`я ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 54 09 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 лютого 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова