Провадження № 2/357/631/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

01 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "АЛАНД" про стягнення безпідставно набутих коштів, стягнених за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що в ході виконавчого провадження № 64757551 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. було утримано із заробітної плати позивача на користь відповідача кошти. Згідно наданої приватним виконавцем Сидорчуком А.А. інформації, в межах виконавчого провадження № 64757551, в ході примусового виконання виконавчого напису № 3654 вчиненого 20.01.2021 року з боржника на користь ТОВ «ФК «Аланд» було стягнуто суму 84 572,11 грн., що була перерахована на рахунок ТОВ «ФК «Аланд», яка підлягає поверненню як безпідставно набуте майно, відповідно до ст. 1212 ЦК України. Оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 26.09.2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3654 вчинений 20.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Аланд» заборгованості в розмірі 216 535 грн.88 коп., то вказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем, згодом відпала. Тому, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 84 572 грн.11 коп. та відшкодувати судові витрати.

27.12.2022 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку представник позивача Прохацька Т.О. направила суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача та його представника, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач «ФК «Аланд» в судове засідання свого представника не направив, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подали та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 09.03.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 64757551 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд», заборгованості в розмірі 216 535,88 грн. на підставі виконавчого напису № 3654, вчиненого 20.01.2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Аланд» боргу (а.с. 4)

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 26.09.2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3654, вчинений 20.01.2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Аланд» заборгованості в розмірі 216 535 грн.88 коп. (а.с.5-7). Рішення набрало законної сили 01.11.2022року.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З відповіді приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 14.11.2022 року, вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, з позивача в межах виконавчого провадження № 64757551 з примусового виконання виконавчого напису №3654, вчиненого 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» було стягнуто грошові кошти в розмірі 84 572,11 грн. (а.с.9).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає про безпідставне набуття відповідачем грошових коштів у вказаному розмірі та необхідність їх повернення на підставі ст. 1212 ЦК України.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають в зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Згідно з ч.1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Наведена правова позиція суду по даній справі відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.10.2018 по справі №757/6937/17-ц, від 20.03.2019 по справі №634/727/16-ц, від 07.09.2019 по справі №752/5986/16-ц, а також правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.01.2020 по справі №161/17945/18, від 16.06.2020 по справі №910/22513/17.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким (виконавчим написом) відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення у стягувача зобов`язання з повернення майна, що набуто ним в ході примусового виконання означеного виконавчого напису, тобто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого рішення суду правова підстава (виконавчий напис) вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 06.03.2019 по справі №910/1531/18, від 28.01.2020 по справі №910/16664/18, від 08.09.2021 по справі №201/6498/20, від 08.09.2021 по справі №206/2212/18, від 06.10.2021 у справі №623/363/20.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Отже, як було зазначено вище, грошові кошти у загальному розмірі 84 572,11 грн. були стягнуті з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» примусово в межах виконавчого провадження № 64757551, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстровим № 3654 від 20.01.2021р.

Оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 26.09.2022 року (справа№ 357/6002/22) виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., було визнано таким, що не підлягає виконанню, тому, отримані ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» кошти на підставі вказаного виконавчого напису в сумі 84 572 грн.11 коп. підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідач не надав до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти стягнуті з ОСОБА_1 в сумі 84 572 грн.11 коп., в межах виконавчого напису № 3654 від 20.01.2021р., ним не отримано, чи вони утримуються ним за наявності правових підстав, чи були повернуті позивачу.

При цьому питання наявності та/або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «ФК Аланд» за таким кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти - відсутня, а тому, суд вважає, що існують підстави для задоволення позову. Відповідачем не спростовано таких висновків суду.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн. - за подачу позовної заяви (а.с.3).

Керуючись ст. 15, 16, 18, 386, 387, 1212 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "АЛАНД" // на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно набуті кошти за примусове виконання виконавчого напису №3654 від 20.01.2021 року, який, в судовому порядку, визнано таким, що не підлягає виконанню, в розмірі 84 572 грн. 11 коп. (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні 11 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "АЛАНД" // в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн.40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривнi 40 копійок).

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 06.02.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола