Дата документу 12.05.2023 Справа № 333/3777/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/3777/22Головуючий у 1-й інстанції Варнавська Л.О.
Пр. № 22-ц/807/750/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2023 рокуу справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький сталеливарний завод» (надалі ТОВ «Запорізький сталеливарний завод») до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» (надалі ТДВ «СГ «Оберіг»), про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-48), якому просило стягнути з відповідача вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 247689,26 грн. Також просить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн., вартість експертизи в сумі 3500,00 грн. та судовий збір.

В обґрунтування позову позивач ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» зазначало, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 23.07.2021 р. серія ААБ №288443, 23.07.2021 р. о 10 год. 20 хвил. в м. Запоріжжя, по вул. Автострадній, б. 2а ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи з місця стоянки, не впевнився в безпеці маневру та не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по правій полосі, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідач порушив п. 10.2 Правил Дорожнього руху України.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2021 р. у справі №333/5358/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу.

Власником автомобіля «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький сталеливарний завод» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Цивільна відповідальність відповідача застрахована в ТОВ «СГ «Оберіг», договір страхування №ЕР-201914269 від 18.11.2020 р. Представниками ТОВ «СГ «Оберіг» було здійснено огляд пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 та проведено оцінку про вартість завданих пошкоджень, яка склала 196170,00 грн.

Згідно із ремонтною калькуляцією, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до страхового акту №31968/1 від 04.02.2022 р., складеного відповідно до договору страхування №ЕР-201914269 від 18.11.2021 р. ТОВ «СГ «Оберіг» в рамках страхової справи №31968 було виплачене страхове відшкодування на користь ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» в розмірі 70171,33 грн. Страхова компанія не повністю покриває витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача, а лише з вирахуванням фізичного зношення запчастин.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданому власнику КТЗ №73 від 19.08.2022 р. вартість відновлювального ремонту, завданого власникові автомобіля марки «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті пошкодження останнього в ДТП 23.07.2021 р. з ПДВ складає 317860,59 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Варнавську Л.О. (а.с. 49).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 51) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2023 року (а.с. 66-68) позовну заяву ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» у цій справі задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» () матеріальну шкоду в сумі 247689, 26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» () судовий збір в сумі 3715,35 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 73-84) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 85).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 95) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 08 лютого 2023 року, дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 96).

В силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 2684,00 грн. *100= 268400,00 грн., що є більшим розміром за ціну позову позивача у цій справі - в сумі 247689,26 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 122) на виконання вимог ст. ст. 12 ч. 5, 365 ч. 1 п. 1 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справи в межах доводів апеляційної скарги відповідача, в разі встановлення, що рішення суду у цій справі може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у цій справі, до участі у цій справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, ТДВ «СГ «Оберіг» (), в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України витребувано у останнього належним чином завірені копії документів, які стали підставою для виплати ним страхового відшкодування потерпілій особі - ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» () за результатами ДТП 23.07.2021 року у розмірі 70171,33 грн. (винна особа ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) (страховий акт № 31968/1 від 04.02.2022).

На виконання вищевказаної ухвали третя особа ТДВ «СГ «Оберіг» надало апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї справи письмові пояснення із додатками копіями вищезазначених документів (а.с. 124-253).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовими рішеннями є … рішення, постанови …(ст. 258 ч. 1 ЦПК України).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вищезазначений позов позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України та виходив із такого.

Встановлено, що ОСОБА_1 23.07.2021 р. о 10 год. 20 хвил. в м. Запоріжжя, по вул. Автострадній, б. 2а керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи з місця стоянки, не впевнився в безпеці маневру та не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по правій полосі, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушив п. 10.2 Правил Дорожнього руху України та визнаний винним за ст. 124 КУпАП Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2021 р. у справі №333/5358/21.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 встановлено, що власником транспортного засобу «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 є ТОВ «ЗСЗ» (а.с.38)

Відповідно до страхового акту №31968/1 від 04.02.2022 р. складеного в рамках страхової справи 31968 ТДВ «СГ «Оберіг» за договором страхування ЕР-201914269 від 18.11.2020 р., який діяв з 19.11.2020 р. по 18.11.2021 р. зіткнення, яке сталося 23.07.2021 р. о 10:20 год. визнано страховим випадком. Сума страхового відшкодування складає 70171,33 грн. (а.с.32-37).

З ремонтної калькуляції №31968-Б від 04.08.2021 р. вбачається, що вартість ремонту складала на цей час 196170,60 грн. Курс євро станом на 27.07.2021 р. становив 31,8087. Вирахування зношення запчастин (НЗС) загальна сума вирахувань без ПДВ складає 125999,27 грн. Загальна сума після вирахувань складає 70171,33 грн. (а.с.35)

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ №73 від 19.08.2022 р. судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власникові автомобіля марки «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті пошкодження останнього в ДТП 23.07.2021 р. з ПДВ складає 317860,59 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті пошкодження останнього в ДТП 23.07.2021 р. з ПДВ складає 114930,95 грн. (а.с. 13-31).

В аркуші перевірки даних до ремонтної калькуляції курс євро врахований станом на 22.07.2022 р. який становив 37,2689 (а.с.23).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Ст.ст. 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Матеріалами справи підтверджується факт ДТП за участі транспортних засобів «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ; вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача.

У спірних правовідносинах діє принцип повного відшкодування шкоди, який закріплений у ст. 1166 ЦК України, та реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст. 1194 цього Кодексу. Відповідно до зазначених норм особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто особа, діями якої завдана шкода та яка застрахувала свою цивільну відповідальність, є належним відповідачем у справі, оскільки у разі недостатності виплаченої потерпілому суми страхової виплати, вона є зобов`язаною особою зі сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме відповідач ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, суд першої інстанції прийняв за основу надані докази щодо вартості відновлювального ремонту: висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ №73 від 19.08.2022 р. на суму 317860,59 грн. (а.с.19), які не спростовані відповідачем у встановленому порядку.

Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.

Страховиком виплачено позивачу ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» 70171,33 грн., як узгоджену суму збитку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 247689,26 грн. із розрахунку: 317860,59 грн. 70171,33 грн.

Будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідача не надавалось.

Таким чином, суд першої інстанції вважав за необхідне повністю задовольнити позовні вимоги ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 3715,35 грн. судового збору (а.с.47).

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25.07.2022 р. між ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» та адвокатом Шурубура Є.С. укладений договір від 25.07.2022 р. про надання правової допомоги (а.с.40), який був поданий разом із позовом.

Згідно із актом приймання-передачі виконаних робіт від 25.07.2022 р. адвокат Шурубура Є.С. виконав замовнику ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» наступні роботи/послуги на суму 6500,00 грн.: юридична консультація з питань, пов`язаних зі стягненням збитків внаслідок ДТП за участю автомобіля замовника, надав юридичну допомогу при зборі доказів по справі та проведенні їх оцінки; підготував позовну заяву про стягнення збитків з ОСОБА_1 , підготовлено повний пакет документів та підготовлені квитанції для оплати судового збору для звернення до суду, підготував всі процесуальні документи по справі, прийняв участь у судових засіданнях по справі, а замовник ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» прийняв ці роботи/послуги на вказану суму. Загальна вартість виконаних робіт (гонорар) за домовленістю сторін складає 6500,00 грн. (а.с.43).

Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_3 26.07.2022 р. від ТОВ «ЗСЗ» надійшли кошти в сумі 6500 грн. як оплата за надання юридичної (правової) допомоги згідно акту від 25.07.2022 р. (а.с.45)

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Судом першої інстанції було встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн.

Проте із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає не відповідає.

У порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Має місце неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для цієї справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, суд першої інстанції взагалі не встановив обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, а саме: розмір страхового ліміту ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом № ЕЗ-201914269 відповідача ОСОБА_1 станом на дату ДТП, який становив 130000,00 грн. (який діє в Україні з 21.09.2019 року по 30.06.2022 року - загальновідома інформація в Інтернет ст. 83 ч. 3 ЦПК Україна) при 00,00 грн. франшизі (а.с. 124- інформація ТДВ «СГ «Оберіг», яка може бути прийнята апеляційним судом на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що виплата страхового відшкодування відповідно до страхового акту №31968/1 від 04.02.2022 р., складеного згідно із договором страхування №ЕР-201914269 від 18.11.2021 р., за ремонтною калькуляцією (а.с. 33-35) ТОВ «СГ «Оберіг» в рамках страхової справи №31968 було виплачене страхове відшкодування на користь ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» в розмірі 70171,33 грн. Страхова компанія не повністю покриває витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача, а лише з вирахуванням фізичного зношення запчастин.

Проте, позивач у вищезазначеному позові у цій справі наполягав на тому, що відповідно до іншого висновку експертного автотоварознавчого дослідження, з іншою ремонтною калькуляцією (а.с. 20-22), по визначенню вартості збитку, завданому власнику КТЗ №73 від 19.08.2022 р. вартість відновлювального ремонту, завданого власникові автомобіля марки «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 , 2010 року випуску (а.с. 38), в результаті пошкодження останнього в ДТП 23.07.2021 р. з ПДВ складає 317860,59 грн., коефіцієнт фізичного зносу -0,70 (а.с. 18).

Звідси, вартість ремонту 317860,59 грн. 222502,42 грн. (зношення запчастин без ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу - 0,70) = розмір вартості ремонту після вирахувань 95358,17 грн. виплачене ТДВ «СГ «Оберіг» у добровільному порядку страхове відшкодування 70171,33 грн. = 25186,84 грн. вартість відновлюваного ремонту автомобілю позивача, яка також знаходиться в межах страхового ліміту за вищезазначеним полісом позивача 130000,00 грн. (розрахунок: 70171,33 грн. + 25186,84 грн. = лише 95358,17 грн.).

В силу вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За згодою позивача, як потерпілого, та страхової компанії відповідача не може змінюватись розмір страхового ліміту, визначеного в установленому законом порядку у вищезазначеному страховому полісі відповідача.

У цій справі страховою компанією, в якій застраховано цивільну відповідальність по вищезазначеному автомобілю, яким керував відповідач ОСОБА_1 на час вищезазначеної ДТП 23.07.2021 року, є саме ТДВ «СГ «Оберіг», яке до участі позивачем ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» за вищезазначеним позовом останнього у цій справі не залучалась.

Суд першої інстанції не мав права в силу вимог ст. 51 ЦПК України без клопотання позивача залучати у цій справі в якості другого відповідача у цій справі ТДВ «СГ «Оберіг».

Апеляційний суд в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України переглядає в апеляційному порядку в межах позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду у суді першої інстанції у цій справі.

Поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, у цій справі є залучення на стадії апеляційного перегляду цієї справи в якості другого відповідача у цій справі ТДВ «СГ «Оберіг».

Проте, в межах компетенції апеляційного суду у цій справі було залучення ТДВ «СГ «Оберіг» у цій справі лише в якості третьої особи, оскільки рішення суду у цій справі може вплинути на права та обов`язки цієї особи, що і було зроблено апеляційним судом у цій справі при вищевикладених обставинах.

В силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

Так, за останнім висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.12.2021 року у справі ЄУН № 147/66/17 основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

І лише, якщо потерпілий ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» звернеться до страховика ТДВ «СГ «Оберіг» й одержить страхове відшкодування в межах страхового ліміту 130000,00 грн., але його буде недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання наступає у особи ОСОБА_1 , яка завдала шкоди, в силу вимог ст. 1194 ЦК України у вигляді відшкодування потерпілому ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика, яка, відповідно, може бути зовсім іншою, ніж просив позивач у своєму позову у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості, ухвалено з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2023 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову), яким у задоволенні позову ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, ТДВ «СГ «Оберіг», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у цій справі слід відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги відповідача при вищевикладених обставинах:

-позивач ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» не має права на стягнення з відповідача ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у тому числі у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу,

-з позивача ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 5573,10 грн. (квитанція а.с. 84).

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» не позбавлений права у подальшому вирішувати питання про відшкодування обґрунтованої шкоди новим висновком і новою ремонтною калькуляцією у позасудовому порядку чи судовому порядку окремо від цієї справи із залученням двох відповідачів ТДВ «СГ «Оберіг» та ОСОБА_1 чи звертатись із позовом лише до ОСОБА_1 після отримання страхового відшкодування від ТДВ «СГ «Оберіг» в межах вищезазначеної суми страхового ліміту.

Керуючись ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2023 рокуу цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову).

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький сталеливарний завод» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у цій справі відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький сталеливарний завод» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати у вигляді судового збору за апеляційну скаргу 5573,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 12.05.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.