Провадження № 2/359/908/2023
Справа № 359/9908/22
14 березня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку суброгації,-
28 грудня 2022 року адвокатське бюро «Терзі та Партнери» в інтересах ТОВ «Маркс.Капітал» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, згідно якого просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Маркс.Капітал» матеріальну шкоду в розмірі 14 566,79 грн.; 2481,00 грн. судових витрат, що пов`язані з оплатою судового збору; 6000,00 грн. судових витрат, що пов`язані з професійною правничою допомогою.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2021 року по вул. Київський Шлях, б. 4-а у м. Бориспіль сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , від керуванням ОСОБА_2 та «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ДТП трапилось внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 16.9 Правил дорожнього руху України. На момент ДТП автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в ПАТ «СК «Саламандра» за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №14.12.0012064 від 27.01.2021 року, яке виплатило страхове відшкодування в розмірі 143 266,79 грн. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована а ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», то саме до останнього з вимогою звернулось ТОВ «Маркс.Капітал» в порядку суброгації. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» як страховик винної особи несе відповідальність із відшкодування шкоди за завданої внаслідок ДТП у розмірі 128 700,00 грн. Однак, вказана сума не покриває у повному обсязі збитки, що були понесені АТ «СК «Саламандра». Залишок становить 14 566,79 грн. 13 квітня 2022 року ТОВ «Маркс.Капітал» направило на адресу ОСОБА_1 заяву на виплату страхового відшкодування. Проте, відповідачем вимоги не виконані. Тому ТОВ «Маркс.Капітал» змушене звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість від представника позивача надійшла заява, якою просила розгляд справи проводити у її відсутність, на позові наполягає та просить задовольнити. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань, відзиву на позов суду не надав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши подану представником позивача заяву у справі, матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 02 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК, відповідно до якого клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування.
Відповідно до акту прийому-передачі документів №02-02, ТОВ «Маркс.Капітал» прийняв оригінали документів, що підтверджують право вимоги фактора, як кредитора за регрес ними вимогами до ОСОБА_1
01 листопада 2021 року по вул. Київський Шлях, б. 4-а у м. Бориспіль сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , від керуванням ОСОБА_2 та «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ДТП трапилось внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 16.9 Правил дорожнього руху України.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850, 00 грн.
На момент ДТП автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в ПАТ «СК «Саламандра» за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №14.12.0012064 від 27.01.2021 року, яке виплатило страхове відшкодування в розмірі 143 266,79 грн.
Цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована а ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», то саме до останнього з вимогою звернулось ТОВ «Маркс.Капітал» в порядку суброгації.
ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» як страховик винної особи несе відповідальність із відшкодування шкоди за завданої внаслідок ДТП у розмірі 128 700,00 грн. Однак, вказана сума не покриває у повному обсязі збитки, що були понесені АТ «СК «Саламандра». Залишок становить 14 566,79 грн.
Судом також встановлено, що 13 квітня 2022 року ТОВ «Маркс.Капітал» направило на адресу ОСОБА_1 заяву на виплату страхового відшкодування. Проте, відповідачем вимоги не виконані. Доказів протилежного суду не надано.
Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Відповідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються і заявах по суті справи.
Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ТОВ «Маркс.Капітал» грошові кошти у розмірі 14 566,79 грн.
Щодо вимог ТОВ «Маркс.Капітал»» про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн., суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі - Закон України № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно ст. 19 Закону України № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.
Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.
У наданій позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу правову допомогу у розмірі 6000, 00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та адвокатом Терзі Олександром Сергійовичем укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 15 грудня 2022 року, адвокат виконав наступні роботи (надані послуги) підготовка та направлення до суду позовної заяви на суму 6000,00 грн. В даному акті зазначено, що клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має.
Однак, жодного належного доказу того, що позивач дійсно сплатив зазначену суму за надання правової допомоги суду не надано (квитанцій, касовий ордер, платіжні доручення тощо).
Таким чином, вимога про відшкодування судових витрат понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн. є такою, що не підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Маркс.Капітал» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 993, 995, 1077, 1188, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку суброгації задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» матеріальну шкоду в розмірі 14 566 (чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» судові витрати, що пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок.
В задоволенні іншої частини вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» - відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, остання відома адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Яковлєва