У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

31.01.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Малахової-Онуфер А.М.

за участю секретаря судового засідання Чорненької Я.В.

представників ОСОБА_1 , Жиравецького Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Альтбуд ЛВ» в особі директора Кухтицького А.С., 11.11.2022 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна - віброплити «DRO-MASZ DRB 80, 110кг» та стягнення понесених у справі судових витрат.

Ухвалою судді від 23.12.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 30).

23.01.2023, представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову і зокрема, покликаючись на положення КЗпП України, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Альтбуд ЛВ» матеріальну шкоду у розмірі 12 888 грн. 41 коп. мотивуючи тим, що спір між сторонами виник під час перебування відповідача у трудових правовідносинах з позивачем (а.с. 39-41).

Представник ОСОБА_1 в суді просить прийняти до розгляду заяву від 24.01.2023, позовну вимогу змінити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у письмовому запереченні від 30.01.2023 та в суді заяву представника позивача від 23.01.2023 заперечив, окрім цього зазначив, що позивач по суті просить про зміну як предмету позову - стягнення матеріальної шкоди замість вчинення дії шляхом повернення майна як безпідставно набутого, так і підстав позову - трудові правовідносини з приводу завдання працівником матеріальної шкоди підприємству замість цивільних правовідносин з приводу безпідставного набуття майна, що у відповідності до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, не допускається (а.с. 42-45).

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі №922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року в справі №916/1764/17 вказав, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Так, звертаючись 11.11.2022 до суду з відповідним позовом, директором Кухтицьким А.С., як представником ТОВ «Альтбуд ЛВ» до відповідача ОСОБА_2 пред`явлено вимогу про повернення Товариству віброплити «DRO-MASZ DRB 80, 110кг».

Як на підставу позову, позивач покликався на виникнення між сторонами спору з приводу цивільно-правових відносин, і зокрема набуття ОСОБА_2 майна - віброплити «DRO-MASZ DRB 80, 110кг», що належить ТОВ «Альтбуд ЛВ», без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно).

Згідно заяви представника ОСОБА_1 від 23.01.2023 про зміну предмету позову, позивач покликаючись на норми КЗпП України та укладення 21.03.2018 між ТОВ «Альтбуд ЛВ» і ОСОБА_2 трудового договору, просить викласти позовні вимоги наступним чином: стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Альтбуд ЛВ» матеріальну шкоду у розмірі 12 888 грн. 41 коп.

Відповідно до положень ст. 1212, 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Частиною 1 статті 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Представник позивача ОСОБА_1 у заяві від 23.01.2023, покликаючись на укладення 21.03.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ «Альтбуд ЛВ» трудового договору, по суті просить змінити не лише предмет позову, а і його підстави, і зокрема виникнення спору між учасниками трудових відносин з приводу заподіяння працівником ОСОБА_2 шкоди ТОВ «Альтбуд ЛВ», що має наслідком матеріальну відповідальність, тоді як позов 11.11.2022 пред`явлено, а відповідно судом відкрито провадження, з приводу цивільно-правових відносин, і зокрема набуття відповідачем майна - віброплити «DRO-MASZ DRB 80, 110кг», без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), що має наслідком повернення майна.

У заяві від 23.01.2023 окрім зміни предмету позову, представником ОСОБА_1 викладено нові обґрунтування та обставини позовних вимог, визначено їх нові правові підстави, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач фактично заявив нову матеріально-правову вимогу та нове обґрунтування такої позовної вимоги, що визнається судом як одночасна зміна предмету і підстави позову, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 23.01.2023 про зміну предмету позову, слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 19, 43, 49, 260, 353 ЦПК України, ст. 1212, 1213 ЦК України, ст. 132, 134 КЗпП України суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» Федейко Андрія Юрійовича від 23.01.2023 про зміну предмету позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна - в і д м о в и т и.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.02.2023.

С у д д я Малахова-Онуфер А.М