Справа № 669/85/23
Провадження № 2/669/80/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2023 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню за весь час прострочки виконання зобов`язання в розмірі 6717,13 грн, інфляційні збитки 19543,82 грн., три відсотки річних 3163,73 грн., а разом стягнути 29424,68 грн. Також стягнути судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу 12000,00 грн.

Ухвалою судді від 30.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 год. 30 хв. 17 лютого 2023 року. Надано строки для подання заяв по суті справи.

15.02.2023 року до суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем перераховано на рахунок позивача 29424,68 грн., що свідчить про відсутність спору у справі.

23.02.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якій представник позивача вказує, що відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пені та 3% річних у розмірі 29424,68 грн. Однак відповідачем не сплачено суму витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн.

02.03.2023 року від представника відповідача ПАТ «АСК «ОМЕГА» надійшла заява про зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ієговська А.О. не з`явилися, повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Ієговська А.О. звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц зазначив, що відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

15.02.2023 року відповідач ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» подав до суду заяву про закриття провадження у справі з підстав того, що відповідачем перераховано на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі, а тому відсутній спір про право.

Жодних заперечень на клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України від позивача не надходило, у судове засідання позивач або його представник не з`явилися, подано заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, беручи до уваги, що предметом спору було стягнення з відповідача в користь позивача пені за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі 6717,13 грн., інфляційних збитків 19543,82 грн., трьох відсотків річних 3163,73 грн., які відповідачем після пред`явлення позову сплачені позивачу у повному обсязі, що підтверджується доданими до заяви відповідача копіями платіжних доручень і не заперечуються позивачем, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В силу вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Також суд зазначає, що з огляду на ті обставини, що вимоги позивача, які є предметом спору задоволені у повному обсязі, позивач та його представник, маючи певне коло процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, таких заяв до суду не подали.

Проте, 23.02.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат, у тексті якої представник позивача зазначив, що відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пені та 3% річних у розмірі 29424,68 грн.

Право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу передбачене п. 1 ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 206 ЦПК України).

Порядок реалізації права позивача відмовитися від позову встановлений ч. 1 ст. 206 ЦПК України, який передбачає, що про відмову від позову позивач зазначає в заяві по суті справа або в окремій письмовій заяві.

У цій справі в суді позивач заяв по суті (ч. 2 ст. 174 ЦПК України), окрім позовної заявив, до суду не подавав. Окрему заяву про відмову від позову він також не подавав.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду лише відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Разом із тим, у результаті закриття провадження процесуальний закон не передбачає відшкодування судових витрат, понесених позивачем. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 308/12079/18 та від 04 серпня 2021 року справа № 686/9357/20.

Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц також зазначив, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України) не є відповідно до ч. 3 ст.142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Отже, оскільки ст.142 ЦПК України не містить положення про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в разі закриття провадження в справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України (за відсутністю предмета спору), суд дійшов висновку про відсутність правової підстави для задоволення заяви про стягнення понесених судових витрат відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.255,260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» в особі адвоката Лисенко Вікторії Анатоліївни про закриття провадження у справі, задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни про стягнення з відповідача понесених судових витрат, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. С. Бараболя