1Справа № 319/348/20 6/335/25/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Клюшник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю „Глобал Спліт, про оголошення у розшук боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. звернулась до суду із поданням про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначила, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. знаходиться виконавче провадження № 66699638 з виконання виконавчого листа № 319/348/20 виданого 10.08.2020 року Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" заборгованості за кредитним договором ШКАРМАОС.81671.001 від 26 грудня 2012 року в сумі 69 606 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шість) гривень 19 копійка, де 40 657 (сорок тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 23 копійок - сума простроченої заборгованість за кредитом, 23 320 (двадцять три тисячі триста двадцять) гривень 45 копійок - прострочена сума заборгованості за процентами по кредиту, 5628 (п`ять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 48 копійок - заборгованість за комісією по кредиту.

03.09.2021 року відкрито виконавче провадження № 66699638.

03.09.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП Банк", АТ "АКБ "КОНКОРД", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", АТ АКБ "Львів", АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ "МетаБанк", АТ Банк "Український капітал".

04.09.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ".

07.09.2021 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

25.10.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Укрексімбанк", АТ "СІТІБАНК", АТ "ІНГ Банк Україна", АТ "УКРГАЗБАНК", АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", АТ "Дойче Банк ДБУ", АТ "АЛЬФА-БАНК", АТ "ПРАВЕКС БАНК", АБ "ПІВДЕННИЙ", АТ "СБЕРБАНК", АТ "А - БАНК", ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК".

У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржника.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

04.09.2021 року направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа. Відповіді не отримано.

25.10.2021 року приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника. Відповіддю від 11.11.2021 року повідомлено, що боржник не документований паспортом для виїзду за кордон, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання відстуні.

Відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 , тобто на непідконтрольній території України, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення йому постанови про відкриття виконаного провадження відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Приватним виконавцем вжито заходи щодо встановлення місця знаходження боржника (запити ДФС щодо отриманих доходів, місця роботи, запит до Мінсоцполітики щодо знаходження на обліку як внутрішньо переміщена особа, Державної міграційної служби України), які не принесли результату.

Отже, неможливість з об`єктивних причин надіслання боржникові кореспонденції за місцем реєстрації не є підставою вважати дії приватного виконавця такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Обов`язок повідомлення приватному виконавцю зміненої адреси проживання покладається саме не боржника. Якщо боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території України і не повідомив приватного виконавця про іншу адресу проживання, то неможливість його повідомлення про відкриття виконавчого провадження ніяким чином не впливає на його обов`язок виконати рішення, на законність дій приватного виконавця щодо примусового виконання рішення.

Заявник також просить суд врахувати судову практику інших судів по поданням виконавця про розшук боржника.

На підставі зазначеного просить суд постановити ухвалу про розшук боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконання якого доручити ГУНП в Донецькій області, у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання, розгляд даного подання просить провести без участі приватного виконавця.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши обґрунтування подання приватного виконавця, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. знаходиться виконавче провадження № 66699638 з виконання виконавчого листа № 319/348/20 виданого 10.08.2020 року Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" заборгованість за кредитним договором ШКАРМАОС.81671.001 від 26 грудня 2012 року в сумі 69 606 (шістдесят дев"ять тисяч шістсот шість) гривень 19 копійка, де 40 657 ( сорок тисяч шістсот п"ятдесят сім) гривень 23 копійок - сума простроченої заборгованість за кредитом, 23 320 ( двадцять три тисячі триста двадцять) гривень 45 копійок - прострочена сума заборгованості за процентами по кредиту, 5628 ( п"ять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 48 копійок - заборгованість за комісією по кредиту.

03.09.2021 року відкрито виконавче провадження № 66699638.

03.09.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП Банк", АТ "АКБ "КОНКОРД", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", АТ АКБ "Львів", АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ "МетаБанк", АТ Банк "Український капітал".

04.09.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ".

07.09.2021 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

25.10.2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Укрексімбанк", АТ "СІТІБАНК", АТ "ІНГ Банк Україна", АТ "УКРГАЗБАНК", АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", АТ "Дойче Банк ДБУ", АТ "АЛЬФА-БАНК", АТ "ПРАВЕКС БАНК", АБ "ПІВДЕННИЙ", АТ "СБЕРБАНК", АТ "А - БАНК", ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК".

У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржника.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

04.09.2021 року направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа. Відповіді не отримано.

25.10.2021 року приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника. Відповіддю від 11.11.2021 року повідомлено, що боржник не документований паспортом для виїзду за кордон, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання відстуні.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи подання по суті, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Так, у пункті 40 рішення в справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) зазначається, що «…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Крім того, 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ було постановлене «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine).

У цьому рішенні Суд зазначив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Справа, яка розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

З урахуванням такої позиції Європейського суду суд зважає при цьому також на те, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік заходів щодо примусового виконання рішення суду одним із яких є розшук боржника.

За приписами п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Розшук боржника, його майна, розшук дитини за виконавчим документом про відібрання дитини врегульовано положеннями ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника фізичної особи або дитини державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Згідно статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Витрати, пов`язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно із Додатком до таких населених пунктів належить м. Сніжне Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів від 07.02.2018 року №79-р „Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 м. Сніжене Донецької області є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, місце реєстрації боржника є тимчасово-окупованою територією.

Згідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згідно до Указів Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022 продовжено до 19 лютого 2023 року.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

В свою чергу в матеріалах справи міститься тільки запит до Міністерства соціальної політики України, про встановлення тимчасово внутрішнього місця проживання як внутрішньо переміщеної особи від 04.09.2021 року, проте відповіді до подання не додано.

Окрім того, у матеріалах подання відсутні будь-які докази, щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Також у своєму поданні приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. також просила врахувати ухвали Красноармійського міськрайонного суду від 28.02.2022 у справі № 235/2685/20, Селидівського міського суду Донецької області від 23.08.2022 № 242/1193/20 (провадження № 6/242/58/22, Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2022 № 242/5219/19 (провадження № 6/242/80/22), Селидівського міського суду Донецької області від 09.11.2022 № 242/1193/20, Дзержинського міського суду Донецької області від 11.11.2022 № 225/4391/20, Дзержинського міського суду Донецької області від 11.11.2022 № 225/4391/20 (солідарний боржник), Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2022 № 233/1177/20, Дружківського міського суду Донецької області від 02.12.2022 № 219/698/17, Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.01.2023 №243/720/20, Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.01.2023 №243/2679/20, Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2023 №243/3740/16-ц, Селидівського міського суду Донецької області від 05.01.2023 №242/2424/20, Селидівського міського суду Донецької області від 05.01.2023 №242/626/18, Селидівського міського суду Донецької області від 05.01.2023 №242/2424/20, Селидівського міського суду Донецької області від 05.01.2023 №229/3630/20, Селидівського міського суду Донецької області від 05.01.2023 №229/3630/20, Селидівського міського суду Донецької області від 05.01.2023 №0508/4374/2012, Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.01.2023 №932/7586/22.

Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, посилання на ухвали зазначені в поданні приватним виконавцем, не можуть бути враховані при винесенні рішення оскільки вони не стосуються заявленого подання, яке розглядається судом, зазначені ухвали ухвалювались іншим судом на підставі поданих до тих судів матеріалів справи і не є обов`язковими для застосування в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України при розгляді справи іншим судом.

Виходячи з викладеного, суд заявлене подання вважає передчасним, оскільки, останнє не містить жодних доказів як направлення на адресу боржника, так і отримання останнім постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, публікації в засобах масової інформації (друкованих виданнях) про відкриття виконавчого провадження, а також викликів боржника до державного виконавця, як на підтвердження обізнаності Крисякова Д.Г. про наявність виконавчого провадження та злісного ухилення боржника від зобов`язань за вказаним виконавчим листом, оскільки надана постанова про відкриття виконавчого провадження не є належним та допустимим доказом у справі про обізнаність боржника про здійснення примусового виконання рішення на примусовому виконанні.

Відповідно до п. 10 узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке рекомендоване для використання в практичній роботі постановою Пленуму ВССУ від 25 вересня 2015 року № 8, обґрунтованою є відмова в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що приватний виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1 , чим будуть порушені її права.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню приватного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук, підтверджених відповідними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 77, 80, 438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про оголошення у розшук боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Геєць