Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
У Х В А Л А

22 лютого 2023 року місто Київ

справа №2-1864/11

провадження№22-ц/824/4278/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 5 серпня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 серпня 2011 року задоволені позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» 1 527 337, 77 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 3 листопада 2022 року через засоби поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в порядку ст.355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить поновити їй строки на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що вона не була присутньою під час судових засідань, за адресою реєстрації місця проживання поштову кореспонденцію не отримувала, з відповідачем ОСОБА_2 вона розлучилась та тривалий час не спілкується, а отже вона не знала про наявність судового рішення, та не мала можливості надати свої заперечення проти заявлених позовних вимог. У вересні 2022 року вона, звернувшись до нотаріуса з метою посвідчення нотаріальної угоди, дізналась, що у реєстрі нерухомого майна є відомості про заборону відчуження нею майна. Така заборона накладена на підставі постанови державного виконавця у рамках виконавчого провадження. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, вона дізналась про наявність судового рішення у справі №2-1864/11. Адвокатом в її інтересах направлено до Шевченківського районного суду м.Києва адвокатський запит, у відповідь на який, судом направлено копію оскаржуваного рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 8 листопада 2022 року з Шевченківського районного суду м.Києва витребувана цивільна справа №2-1864/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

13 лютого 2023 року з Шевченківського районного суду м.Києва до Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа №2-1864/11.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що підстави для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, виходячи з наступного.

У березні 2010 року позивач ВАТ КБ " Надра" звернувся суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Бужак Н.П. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою відповідачів, та не отриманням ними судових повідомлень, які поверталися до суду з відміткою поштового відділення " за терміном зберігання".

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 21 лютого 2011 року справа прийнята до провадження судді Гуменюк А.І. та призначена до судового розгляду на 11 квітня 2011 року /а.с.42/.

28 лютого 2011 року судове повідомлення з копією ухвали суду від 21 лютого 2011 року надіслане відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одним листом за адресою місця проживання останніх: АДРЕСА_1 /а.с.43/, яке отримане відповідачем ОСОБА_3 , що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.66/.

5 серпня 2011 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалене рішення у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості. Справа розглянута за відсутності відповідачів.

1 червня 2012 року Шевченківським районним судом м.Києва копія рішення суду була надіслана для відома відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.74,75/.

Повне рішення оприлюднене Шевченківським районним судом м.Києва в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 18 червня 2012 року.

4 липня 2012 року відповідач ОСОБА_2 направив до Шевченківського районного суду м.Києва заяву про перегляд рішення суду у справі №2-1864/11. У своїй заяві зазначав, що про розгляд справи він та відповідачка ОСОБА_3 не були повідомлені. Копію рішення він та відповідачка ОСОБА_3 отримали лише 26 червня 2012 року, що підтверджується підписом ОСОБА_3 на поштовому повідомленні /а.с. 77-79/.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 , починаючи з 2004 року по теперішній час, є незмінним: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру долученою до апеляційної скарги.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що відповідачка ОСОБА_3 була повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона розлучилась зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та тривалий час з ним не спілкується, а тому не знала про наявність оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки рішення Шевченківським районним судом м.Києва ухвалене 5 серпня 2011 року, а шлюб між подружжям розірваний 9 листопада 2011 року.

3 листопада 2022 року відповідачка ОСОБА_4 подала через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 5 серпня 2011 року, тобто після спливу більше одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо при цьому не завдається шкоди самій суті права і переслідується легітимна мета за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами вимоги щодо строків оскарження судових рішень.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм в тому числі і процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначав, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства, які призначені для належного відправлення правосуддя та забезпечення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України (заява № 19164/04) від 21 жовтня 2010 року, пункт 47).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) 03 квітня 2008 року, вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Оскільки, з дня складення повного тексту рішення районного суду минуло більше одного року, про розгляд справи районним судом відповідачці було відомо, доказів на підтвердження виникнення обставин непереборної сили, що стали перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги, апелянтом не надано, тому наявні передбачені ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Саме по собі посилання апелянта на неотримання копії рішення після його складання не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 5 серпня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус