головуючий у суді І інстанції Коваленко І.В.
провадження № 22-ц/824/3629/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

07 лютого 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_2 .

Статтею 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Тобто частина перша статті 352 ЦПК України визначає коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваним рішенням порушені його права та інтереси, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання позивача про виклик та допиту у якості свідка ОСОБА_1 .

Апелянт вважає указану ухвалу такою, що не відповідає нормам процесуального права. Позивачу необґрунтовано відмовлено у прийнятті доказів.

Як вбачається, до апеляційної скарги не приєднано доказів сплати судового збору, а в самій скарзі зазначено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

До апеляційної скарги додана копія посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 , у якому зазначено, що його пред`явник має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 зазначено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17.

ОСОБА_1 не брав участь у цій справі, предметом позову є скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 , поновлення його на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, що не пов`язано з порушенням прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, що визначені статтями 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення, порядок сплати та розмір якого визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у грудні 2021 року подано позовну заяву, яка містила вісім вимог: 1) визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; 2) поновлення на роботі; 3)стягнення недоотриманої надбавки за високі досягнення у праці; 4) стягнення недоотриманої надбавки за інтенсивність праці; 5) стягнення недоотриманої доплати за вчений ступінь; 6) стягнення недоотриманої премії за основні результати господарської діяльності; 7) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 8) відшкодування моральної шкоди.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270 грн.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, судовий збір становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 10 896 грн (908 грн х 8) х 150 %).

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: ГУК у м.Києві/ Соломян.р н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 рокузалишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Неусунення недоліків щодо сплати судового збору є підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова