Справа № 939/1552/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Міланіч А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DN81AR03110098, за яким банк надав останній кредит на суму 98 868,58 грн., строком кредитування до 19 листопада 2014 року.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і 30 листопада 2011 року Бородянським районним судом було винесено рішення про звернення стягнення на предмет застави за наявною заборгованістю станом на 20 лютого 2011 року.

За період з 20 лютого 2011 року по 20 листопада 2021 року відповідачка має заборгованість у розмірі 167738,89 грн., яка складається з: 145182,74 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 22556,15 грн. 3% річних.

Просив стягнути з відповідачки на користь банку вказану заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 167738,89 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи.

8 лютого 2023 року представник відповідачки ОСОБА_2 подала відзив на позов, вважала позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки, пред`явивши позов до відповідачки про звернення стягнення на предмет застави 21 грудня 2010 року, банк скористався правом дострокового погашення за кредитом, чим змінив строк виконання основного зобов`язання з 19 листопада 2014 року на 21 грудня 2010 року і строк дії кредитного договору закінчився.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року між банком та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 98868,58 грн. на строк до 19 листопада 2014 року зі сплатою 9,6 % річних. В якості забезпечення зобов`язань за кредитом відповідачка уклала з банком договір застави рухомого майна від 20 листопада 2007 року, згідно якого в заставу передала транспортний засіб марки DADI, модель BDD1022SE, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с.14-16) та встановлено постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року (а.с.47-50).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 грудня 2011 року, що набрало законної сили 19 грудня 2011 року, у цивільній справі № 2-346/11, за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 за кредитним договором № DN81AR03110098 від 20 листопада 2007 року в рахунок погашення заборгованості в розмірі 97 462 грн. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль DADI, модель BDD1022 SE, 2007 року випуску, р/н НОМЕР_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.51).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Із рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 листопада 2011 року (06 грудня 2011 року) вбачається, що кредитор реалізував право на дострокове повернення кредиту та платежів за ним.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Отже, кредитор, звернувшись у 2010 році із позовом про дострокове повернення кредиту (шляхом звернення стягнення на предмет застави), на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить про закінчення строку дії кредитного договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що до цього часу заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена.

Однак, як вбачається з рішення Бородянського районного суду від 6 грудня 2011 року, даним рішенням звернено стягнення на предмет застави - автомобіль DADI, модель BDD1022 SE, 2007 року випуску, р/н НОМЕР_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, і даний транспортний засіб ще до ухвалення цього рішення суду був переданий банку.

Однак, суду не надано жодних доказів щодо виконання вказаного рішення суду, продажі автомобіля та розміру отриманих банком від цього коштів, що позбавляє суд можливості встановити наявність чи відсутність заборгованості відповідачки перед банком по наданому кредиту, а тому, на думку суду, відсутні підстави для застосування до відповідачки наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд визнає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст. 526,530,1046-1056 ЦК України, ст. 10-13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 13 березня 2023 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч