Ухвала

21 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 761/2692/21

провадження № 61-10554св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від

20 жовтня 2021 року в складі судді Притули Н. Г. та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року в складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Немировської О. В., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Мінекономіки), Акціонерного товариства «Державна продовольчо - зернова корпорація України» (далі - АТ «ДПЗКУ») про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2022 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від

19 вересня 2022 року, відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.

26 грудня 2022 року від АТ «ДПЗКУ» засобами електронного зв`язку надійшла заява про продовження строку для подання відзиву на касаційну скаргу

ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2

29 грудня 2022 року від АТ «ДПЗКУ» на адресу суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , який підписаний ОСОБА_2

29 грудня 2022 року Мінекономіки подало відзив на касаційну скаргу

ОСОБА_1 , який підписаний ОСОБА_3 .

Учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина перша статті 395 ЦПК України).

Відповідно до частини другої, шостої статті 178 ЦПК України відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача.

У частині другій, четвертій статті 183 ЦПК України вказано, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини перша, третя статті 58 ЦПК України).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), оприлюдненої 20 жовтня 2022 року, вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Заява АТ «ДПЗКУ» про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу та відзиви АТ «ДПЗКУ» і Мінекономіки, які подані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не відповідають вимогам 183 ЦПК України, оскільки підписані особами, які не мають права їх підписувати.

Разом з вказаними заявою та відзивами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «ДПЗКУ» і Мінекономіки. Згідно з відомостями з Реєстру ОСОБА_2 має право вчиняти дії без довіреності від імені юридичної особи АТ «ДПЗКУ», а ОСОБА_3 - від імені юридичної особи Мінекономіки.

Проте до заяви про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу та відзивів на касаційну скаргу не додано документів, які б засвідчували можливість підписантів діяти у суді від імені особи, яка подає заяву або відзив, за правилами їх самопредставництва за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом), чи як представників.

Наявність даних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про особу, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи (не керівника або члена органу управління, уповноважених представляти юридичну особу), не впливає на обов`язок такої особи підтвердити свої повноваження діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

За таких обставин, повноваження осіб, які підписали заяву про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу та відзиви на касаційну скаргу не доведено, а тому зазначені заява та відзиви належить вважати такими, що підписані особами, які не мають права їх підписувати.

На підставі викладеного, згідно з частиною шостої статті 178, частиною четвертою статті 183, частиною першою статті 395 ЦПК України заяву АТ «ДПЗКУ» про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу та відзиви АТ «ДПЗКУ» і Мінекономіки на касаційну скаргу ОСОБА_1 слід повернути без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 260, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу повернути без розгляду.

Відзив Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року повернути без розгляду.

Відзив Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар