Номер провадження: 22-ц/813/4815/23 Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Х.С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Ігнатенко П.Я.

Склярської І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Одеського національного медичного університету на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 січня 2023 року, постановлену у складі судді Яреми Х.С. у цивільній справі №522/16945/22 за позовом Одеського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення державних витрат на навчання

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

13 грудня 2022 року Одеський національний медичний університет звернувся до Приморського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки державних витрат на навчання за державним замовленням у розмірі 180090,71 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 у встановлений строк до 01.08.2020 року не приступила до навчання в інтернатурі без поважних причин, що на думку позивача, одночасно свідчить про її відмову в подальшому приступити до роботи та відпрацювати не менше 3 років у державній установі охорони здоров`я, а тому відповідачка зобов`язана відшкодувати всі державні кошти, пов`язані з її навчаннями.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 січня 2023 року позовну заяву Одеського національного медичного університету повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у визначений судом строк, недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 22.12.2022 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем не усунуто. Суд першої інстанції зазначив, що поданий заявником на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху документ, який підтверджує оплату судового збору, вже використовувався позивачем при зверненні до суду з аналогічним позовом до відповідачки у межах справи №522/18083/21, де ухвалою суду від 06.09.2021 року позовну заяву було повернуто заявнику. На думку суду першої інстанції, повторне використання документу, який підтверджує оплату судового збору у такому разі суперечить вимогам ч.5 ст. 6 Закону України Про судовий збір (далі - Закон). У обґрунтування власних висновків, суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду від 05.08.2021 року у справі №160/5879/20.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, уповноважений представник Одеського національного медичного університету Скрипник Д.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду про наявність підстав для повернення позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху є помилковими, оскільки у даному конкретному випадку положення ч.5 ст.6 Закону, які застосовані судом та покладені в основу оскаржуваної ухвали не підлягають застосуванню, оскільки позовну заяву ОНМУ до ОСОБА_1 у межах справи №522/17083/21 ухвалою суду від 24.09.2021 року було повернуто позивачу, а не залишено без розгляду. Відтак, вказана норма Закону передбачає порядок сплати судового збору за повторно подану позовну заяву, яку залишено без розгляду, а не вирішено питання про її повернення.

На думку апелянта, посилання суду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.08.2021 року у справі №160/5879/20 є неправильним, оскільки у рамках зазначеної справи, сформована позиція касаційного суду не є подібною тим правовідносинам, що склалися у межах цієї справи, так як Верховний Суд у вказаній справі не вирішував питання про застосування ч.5 ст. 6 Закону.

Позиція відповідачки на стадії апеляційного перегляду справи.

ОСОБА_1 правом подачі відзив на апеляційну скаргу не скористалася.

Позиція апеляційного суду.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, з огляду на положення ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи призначено в порядку письмового провадження за матеріалами, наявними у справі, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення позовної заяви, право на апеляційне оскарження якої регламентовано п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2022 року Одеський національний університет звернувся до суду через свого представника, ОСОБА_2 , із позовною заявою до ОСОБА_1 . До позовної заяви квитанцію про сплату судового збору не долучив.

22 грудня 2022 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси позовну заяву Одеського національного медичного університету залишено без руху з підстав несплати судового збору за подання позовної заяви. Надано позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для сплати 2701,35 грн. (а.с. 30).

27 грудня 2022 року на виконання вимог вказаної ухвали суду, уповноважений представник Одеського національного медичного університету Скрипник Д.О. подала до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучила копію виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України у розмірі 2678,22 грн, а також копію квитанції про доплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 24 грн. (а.с. 33,34).

З виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України вбачається, що згідно квитанції №1971 від 19.07.2021 року Одеським національним медичним університетом сплачено судовий збір у розмірі 2678,22 грн., за подання позову до ОСОБА_1 , дата надходження виписки до суду 21.07.2021 року, дата поєднання 07.09.2021 року (а.с. 37).

Квитанцією №0.0..1 від 15.12.2022 року підтверджується доплата Одеським національним медичним університетом судового збору у розмірі 24 грн. за позовом до ОСОБА_1 (стягення витрат на навчання) (а.с. 38).

Таким чином, загальна сума судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, з урахування відомостей про доплату, становить 2702,22 грн.

З долученої до апеляційної скарги копії ухвали Приморського районного суду від 24 вересня 2021 року, постановленої у справі №522/17083/21 вбачається, що судом першої інстанції на підставі ст. 185 ЦПК України, було прийнято рішення про повернення позовної заяви Одеського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення державних витрат на навчання. Судове рішення мотивоване відсутністю належних доказів на предмет підтвердження повноважень представника позивача, яким було підписано позов (а.с. 59-60).

Мотиви апеляційного суду та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції про повернення позивачу позовної заяви у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви у строк, визначений судом.

У відповідності до приписів ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом.

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.1,2 ст. 9 Закону).

За повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах (ч.5 ст. 6 Закону).

Із викладеного слідує, що у разі залишення раніше поданої позовної заяви без розгляду, звертаючись до суду повторно, заявник має оплатити позовні вимоги судовим збором на загальних підставах, тобто фактично знову сплатити грошові кошти до спеціального фонду, та на підтвердження чого надати суду інший документ про сплату судового збору.

При цьому, законодавець акцентує увагу на тому, що обов`язок сплати судового збору у такому порядку, покладається на позивача виключно (лише) у тому разі, коли з приводу попередньо поданої позовної заяви, судом прийнято процесуальне рішення у формі ухвали, якою таку позовну заяву залишено без розгляду (ст. 257 ЦПК України).

У справі, що переглядається апеляційним судом установлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2021 року у справі №522/17083/21, судом було прийняте рішення про повернення позовної заяви Одеського національного медичного університету на підставі ст. 185 ЦПК України, а не залишено без розгляду.

Судом апеляційної інстанції установлено, що місцевим судом у межах справи №522/17083/21 не приймалося рішення про повернення позивачеві судового збору, сплаченого за реквізитами Приморського районного суду

м. Одеси у зв`язку постановленням ухвали від 24.09.2021 року, тобто грошові кошти, сплачені Одеським національним медичним університетом залишаються у спеціальному фонді Державного бюджету України.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що судовий збір сплачений відповідно до квитанції №1971 від 19.07.2021 року не був використаний у справі №522/17083/21, а відтак відсутні законодавчо-визначені заборони (обмеження) щодо його використання при повторному зверненні до суду у межах справи, що переглядається.

Посилання місцевого суду на правову позицію Верховного Суду у постанові від 05.08.2021 року у справі №160/5879/20, на думку апеляційного суду є помилковими, оскільки висновки, зроблені касаційним судом у межах розгляду вказаної справи за інших фактичних обставин, тобто не є подібними тим правовідносинами, що склалися у межах справи, що переглядається у апеляційному порядку, що унеможливлює їх врахування, з огляду на положення ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Матеріали справи підтверджують, що Одеський національний медичний університет своєчасно та у повному обсязі, виконав умови ухвали суду від 22 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без руху з підстав не сплати судового збору у розмірі 2701,35 грн., подавши заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив докази на підтвердження факту сплати судового збору за реквізитами Приморського районного суду м. Одеси на загальну суму 2702,22 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладне, оскаржувану ухвалу суду не можна визнати законною й обґрунтованою, а тому її належить скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 367,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеського національного медичного університету задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 січня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом 30 днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: П.Я. Ігнатенко

І.В. Склярська