Справа № 373/1920/22
Номер провадження 2/373/106/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування, а також понесені ним судові витрати на оплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 лютого 2017 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами № ASJ-45030-17-DOM. Відповідно до договору на приєднання, банк відкрив відповідачу картковий рахунок, на якому встановив початкову суму ліміту дозволеного овердрафту 25 000 грн, максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту 300 000 грн., строк дії договору 12 місяців з 27.02.2017 по 26.092.2018, із відсотковою ставкою 30 % річних, пільгова відсоткова ставка 0,0001%, із відсотковою ставкою на прострочену заборгованість 48%. За укладеним правочином, зобов`язання банку відкрити контррахунок, виконувати розрахунково-касове обслуговування, надавати відповідачу кредит, кореспондується із обов`язком останнього сплачувати банку винагороду в розмірі та строки, передбачені умовами укладеного договору. Так, банк виконав взяті на себе зобов`язання, разом з тим, відповідач порушує умови договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 19 листопада 2021 року становить 61872 грн 01 коп., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 51453 грн 61 коп.; прострочена заборгованість по процентах 5274 грн 04 коп.; заборгованість за платежами згідно ст.625 ЦК України - 5144 грн 36 коп.

Ухвалою суду від 25 листопада 2022 року справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27 лютого 2017 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання договору № ASJ-45030-17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами комплексного банківського обслуговування було укладено договір комплексного банківського обслуговування.

Відповідно до укладеного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах Тарифного плану «Домовичок», визначивши максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту 300 000 гривень, строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців з дати підписання цього Договору по 26.02.2018, із базовою процентною ставкою 30,00%, пільгова процентна ставка - 0,0001% (застосовується у разі наявності пільгового періоду), із процентною ставкою на прострочену заборгованість (річних) 48,00%.

До позовної заяви позивач долучив виписку про рух коштів по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 27 лютого 2017 року по 19 листопада 2021 року, а також розрахунок заборгованості за договором, укладеним із ОСОБА_1 , згідно якого станом на 19 листопада 2021 року заборгованість становить 61872 грн 01 коп., з яких: заборгованість по кредиту (прострочена) 51453 грн. 61 коп.; заборгованість по процентах (прострочена) 5274 грн. 04 коп.; заборгованість по платежах згідно з ч.2 ст.625 ЦК України 5144 грн 36 коп.

Крім того, позивачем також до позовної заяви долучено витяг з протоколу № 080818 засідання Комітету з питань управління активами та пасивами АБ «УКРГАЗБАНК» від 08 серпня 2018 року, згідно з яким змінено процентну ставку за продуктом роздрібного овердрафтного кредитування «Універсальна картка «Домовичок».

29 липня 2021 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повернення кредиту у загальному розмірі 56975 грн 24 коп.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З наданої позивачем виписки з особового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що за період з 27 лютого 2017 року по 19 листопада 2021 року відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Факт укладення кредитного договору та здійснення платежів по рахунку відповідача підтверджується також підписаним 22 лютого 2017 договором № ASJ-45030-17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами комплексного банківського обслуговування, розрахунком заборгованості за договором № ASJ-45030-17-DOM від 27 лютого 2017 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «УКРГАЗБАНК» станом на 19 листопада 2021 року.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача простроченої заборгованості у сумі 51453 грн 61 коп. підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5274 грн 04 коп. та за платежами згідно з ст.625 ЦК України слід відзначити наступне.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Разом з тим, після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання зобов`язання.

До такого висновку дійшла Велика палата Верховного Суду у постановах № 536/1841/15-ц від 23.06.2020, № 912.1120.16 від 04.02.2020.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, позивач послався на підписаний ОСОБА_1 договір № ASJ-45030-17-DOM на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування від 27 лютого 2017 року.

Разом з тим, з означеного договору вбачається, що строк його дії становить 12 місяців з дати підписання, тобто до 26.02.2018; даних про пролонгацію договору, у справі не міститься, а отже право банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось після спливу визначеного договором строку кредитування.

З огляду на наведене, враховуючи, що банк продовжував нараховувати відсотки в після 26.02.2018, тобто за межами строку укладеного між сторонами договору, вимога про їх стягнення задоволенню не підлягає, оскільки за період такого прострочення кредитор має право на стягнення грошової суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Водночас, суд не погоджується з проведеним позивачем розрахунком заборгованості на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У своєму розрахунку позивач вказав відсоткову ставку в розмірі 42% річних з урахуванням періоду нарахування з 03.09.2021 по 19.11.2021.

Разом з тим, домовленістю сторін у договорі такий розмір процентів не визначався, а відтак застосуванню підлягає визначена законом відсоткова ставка в розмірі 3% річних.

За вказаних обставин, розрахунок 3% річних є наступним: 51453 грн 61 коп. х (3% х 78 (кількість днів прострочення)/365)/100% = 329 грн 87 коп.

Отже, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № ASJ-45030-17-DOM від 27 лютого 2017 року, яка виникла станом на 19.11.2021 року і складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 51 453 грн 61 коп. та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 329 грн 87 коп., а всього 51 783 грн. 48 коп.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги заявлені щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 61872 грн 01 коп. Задовольняючи вимоги лише в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 51 783 грн. 48 коп., вимоги задовольняються на 83,6 %. Відтак, стягненню з відповідача підлягає пропорційна сума судового збору в розмірі 2074 грн 12 коп. (2481х83,6:100).

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитом в розмірі 51783 (п`ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят три) грн 48 коп. за кредитним договором № ASJ-45030-17-DOM від 27.02.2017.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» судовий збір в розмірі 2074 (дві тисячі сімдесят чотири) грн 12 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», місцезнаходження: вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087 (адреса для листування: вул.Січових Стрільців, 10Б, м.Київ, 04053), ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.В.Хасанова