Справа № 456/3175/22
Провадження № 2/456/195/2023
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Саса С.С. та секретаря судового засідання Кулешник С.М. під час розгляду зауважень на протокол судового засідання та технічний запис по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до голови Стрийської міської ради Львівської області Шрамов`ята Романа Євстаховича, Стрийського міського голови Львівської області Канівця Олега Леонідовича про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В судовому засіданні під час розгляду зауважень на протокол судового засідання та технічний запис по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до голови Стрийської міської ради Львівської області Шрамов`ята Романа Євстаховича, Стрийського міського голови Львівської області Канівця Олега Леонідовича про відшкодування моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 заявив відвід головуючому по справі судді Сас С.С., та секретарю судового засідання Кулешник С.М., покликаючись на те, що під час розгляду справи він виявив численні порушення норм процесуального права секретарями судових засідань та суддею Сас С.С..З вини суду відповідач Шрамов`ят Р.Є. не отримав жодного повідомлення про дату і час судових засідань. В цьому є вина як судді Caca С.С., так і секретаря Кулешник С.М.Секретар судових засідань Кулешник С.М. не відправила відповідачу Шрамов`яту Р.С. рішення суду від 09.03.2023 року.Секретар Кулешник С.М. в судовому засіданні 09.03.2023 при розгляді справи повідомила суду неправдиву інформацію що відповідач-1 був належним чином повідомлений.В матеріалах справи та технічних записах відсутні записи і текстові повідомлення секретарів.В матеріалах справи відсутні протоколи за 13.12.2022 і 24.01.23, замість них знаходяться журнали.В технічному записі за 09.03.2023 відсутня частина відео-файлів.Секретар Кулешник С.М. незаконно відмовила йому в ознайомленні зі справою та вимагала ще раз написати заяву про ознайомлення, хоча в справі була аналогічна заява від 28.04.2023. Вимога секретаря не узгоджена з суддею і є перевищенням її посадових повноважень.Суддя Сас С.С. допускав порушення норм матеріального і процесуального права. В його діях вбачається упередженість та зацікавленість. Він допускав порушення своїх обов`язків та його прав на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, закріплених в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення заявлених відводів головуючому по справі та секретарю судового засідання немає, мотиви відводу є такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід, виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 3, 10 ЦПК України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом, встановленим законом, закріплене як на конституційному, так і галузевому рівнях. Так, ч. 1 ст. 124 Конституції встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Конституційний Суд України в резолютивній частині свого Рішення від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначив, що незалежність суддів є невід`ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Недоторканність суддів один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України «вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється» треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв`язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 38 ЦПК України секретар судового засідання не може брати участі у розгляді справи та підлягає відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у ст. 36 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 10 ст. 40 ЦПК України питання про відвід секретаря судового засідання, вирішується складом суду, що розглядає справу.

Таким чином, будь-яких обставин, які б викликали сумнів у безсторонності судді та секретаря судового засідання немає.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, задоволювати необгрунтовану, безпідставну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики.

Суд констатує, що за час перебування справи у провадженні суду жодних підстав для заявлення самовідводу не було, сторона скористалася правом, наданим законом та подала заяву про відвід, однак така заява визнана судом безпідставною.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Саса С.С. та секретаря судового засідання Кулешник С.М..

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. С. Сас