Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6278/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Леньо В.В. секретар судового засідання Казимірська Н.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Нечаєв В.В., відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ластівка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим будинком,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим будинком.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 зареєстрований і постійно проживав у АДРЕСА_1 (колишня назва АДРЕСА_2 ), про що свідчить відмітка у його паспорті громадянина України (старого зразка) та довідка про реєстрацію місця проживання.

Власником даного будинку, в якому проживав позивач був його вітчим ОСОБА_4 та його рідна мама ОСОБА_3 (на праві спільної сумісної власності).

ІНФОРМАЦІЯ_1 вітчим ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Із заявами про прийняття спадщини на 1/2 частини будинку звернувся зведений брат позивача - ОСОБА_2 , а мама подала заяву про відмову від своєї частки на користь ОСОБА_2 .

За таких обставин - власниками даного будинку є ОСОБА_3 (1/2) та ОСОБА_2 (1/2).

Відповідно до довідки №02-14/148, яка видана 23.01.2020 року виконкомом Підвиноградівської сільської ради, вказано, що в АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали (були зареєстровані) та вели спільне дворогосподарство наступні громадяни: ОСОБА_3 , дружина - ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - Відповідач 2), ОСОБА_2 , син - ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі- Відповідач 1), ОСОБА_1 , пасинок - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підставі вищенаведеної довідки, паспорта позивача та довідки про місце проживання - можна зробити висновок, що Позивач зареєстрований та проживав в будинку померлого вітчима за адресою АДРЕСА_1 , (відмітка в паспорті Позивача, та довідка №231 про реєстрацію місця проживання особи від 31 липня 2020 року).

Варто зазначити, що у період спільного проживання Позивача з його померлим вітчимом був наявний спільний побут, вони постійно допомагали одне одному, здійснювали матеріальну підтримку; разом вживали заходи які були спрямовані на забезпечення життєдіяльності сім`ї; їхні відносини мали стійких характер, були спрямовані на тривале співжиття та виявлялися в суспільстві. Вищенаведене підтверджується також довідкою виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради від 23.01.2020 року №02-14/148.

Після смерті вітчима ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відносини між Позивачем та Відповідачем 1 (зведений брат), Відповідачем 2 (рідна мати) різко погіршилися. В квітні 2020 року вони почали виганяти Позивача з будинку, відбувався моральний тиск з боку Відповідачів до такого ступеня, що той взагалі не міг там знаходитись, працювати та користуватися своїм майном та інструментами.

Наразі Відповідачі чинять систематичні перешкоди позивачу у доступі до даного житлового будинку, не дозволяють йому не тільки проживати там, але і мати доступ до свого майна (інструментів та інших особистих речей).

Численні перемовини та намагання мирно врегулювати спір призводить до спорів, суперечок, криків, викликів поліції та вчиненню інших перешкод силовим методом.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до своєї матері та зведеного брата з пропозицією щодо спільного користування зазначеним майном, але вони відмовляються та взагалі ігнорують всі його пропозиції та вимоги.

Відповідачі взагалі не визнають право користування Позивача на даний будинок, та вважають що він належить тільки їм. Таким чином, вони не тільки категорично відмовляються встановити порядок користування зазначеним майном мирним шляхом, але й не дають право повноцінно користуватися ним.

Вважає, що незаконне фактичне виселення Позивача та вчинення перешкод в користуванні та проживанні в будинку є протиправними, а він змушений звернутися до суду.

У відповідності до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини у основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Не існує жодного судового рішення, яким би було вирішено виселити позивача з вказаного будинку. Також відсутні й інші підстави для виселення чи визнання такими, що втратив право на користування житловим приміщенням, що передбачені чинним ЖК України.

Позивач є членом сім`ї Відповідача 1 та Відповідача 2. Так як він є рідним сином ОСОБА_3 та зведеним братом ОСОБА_2 , він протягом багатьох років проживав і досі є зареєстрованим у вказаному будинковолодінні.

Відповідно ч.4 ст. 156 ЖК України, до членів сім`ї власника будинку належать дружина, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сім`ї власника права користування житловим приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України. Колишні члени сім`ї власника житлового будинку, користуються житловими приміщеннями на рівні із власником. їхнє право користування урегульоване житловим законодавством, згідно з яким ніхто не може бути обмежений або позбавлений користування житловим приміщенням інакше як на підстав і в порядку, передбаченому законом.

Тимчасове проживання Позивача у будинку за іншою адресою є вимушеним, через перешкоди, які чинить йому Відповідач 1 та Відповідач 2, вважаючи що він немає права на проживання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві користування.

Доказів того, що Позивач добровільно звільнив житлове приміщення і перейшов на інше місце проживання відсутні, а наміри проживати в вищенаведеному житловому будинку підтверджені, крім доводів позивача, також довідкою про реєстрацію його постійного місця проживання.

У зв`язку з цим просить вселити позивача у житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачів не чинити позивачу перешкод у проживанні та користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заперечуючи вимоги відповідач ОСОБА_2 подав відзив, доводи якого зводяться до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 - батько відповідача ОСОБА_2 , останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді жилового будинку з надвірними спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами, був зареєстрований та належав спадкодавцю ОСОБА_4 , на праві особистої приватної власності.

Нотаріально посвідченою заявою від 29.11.2021 p., відповідачка ОСОБА_3 стверджує, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований АДРЕСА_3 належав померлому ОСОБА_4 , на праві особистої приватної власності.

Предметом розгляду справи №299/2447/21 є позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_1 , приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., про визнання за позивачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканцем АДРЕСА_1 права власності в цілому на даний житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 з моменту одруження проживав адресою АДРЕСА_4 з своєю дружиною та дітьми.

З цього приводу існує ухвала Виноградівського районного суду від 24.06.2021 р. по справі №299/402/20, що набрала законної сили, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини залишено без розгляду.

Разом з цим, довідкою Виконавчого комітету Виноградівської міськради №1581 від 17.12.2021 p. підтверджується інформація щодо фактичного проживання на АДРЕСА_1 лише відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, факт наявності зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , не заперечується.

До позовної заяви ОСОБА_1 не додано будь-яких доказів (також відсутні посилання на такі докази в змісті самої заяви), а саме щодо порушення, невизнання чи оспорювання його прав відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що в свою чергу свідчить про безпідставність такого позову і позбавляє суд можливості прийняти рішення, яке буде відповідати нормі ст.263 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та пояснив, що з дитинства проживав у вказаному будинку. Його мати, відповідачка по справі ОСОБА_3 одружилася вдруге. За час шлюбу вона із покійним вітчимом побудували в с.Підвиноградів будинок. У вказаному будинку він проживав з дитинства, з нього пішов в армію. Після одруження їм жити не було де з дружиною, тому вони почали облаштовувати собі житло. Разом з тим, з будинку по АДРЕСА_1 він не виселявся Майже кожного дня він зранку приходив, заходив в будинок, снідав і там фактично працював, оскільки з вітчимом на території дворогосподарства облаштували авто майстерню. Були також плани будувати гаражі, цех, для чого він придбав вживану цеглу.

Однак після смерті вітчима відносини із зведеним братом та матір`ю різко погіршилися. В будинок його не запускають. Він не може ні користуватися приміщення ні забрати свої речі.

Представник позивача підтримав доводи позову та зазначив, що позивач офіційно зареєстрований у вказаному будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті та відповідною довідкою.

Жодного доказу чи судового рішення про те, що позивач втратив право користування житлового будинку не має.

Відповідачі щодо задоволення позову просили відмовити за безпідставністю. Зазначили, що відповідач ОСОБА_1 жодного відношення до вказаного будинку не має з 2000 року, тому що одружився і перейшов жити до дружини по АДРЕСА_4 .

Представник відповідачів щодо задоволення позову просив відмовити та зазначив, що позивач хоч і зареєстрований у вказаному будинку, але тривалий час там не проживає. Наразі одноосібним власником є відповідач ОСОБА_2 , оскільки спірний будинок належав померлому його батьку ОСОБА_4 , і відповідно ОСОБА_2 як син успадкував будинок, бо дружина померлого і відповідно мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовилася від своєї частки у спадковому майні.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що вони є сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Щодо проживання позивача ОСОБА_1 зазначили, що він приблизно з 2000 року, після одруження, перейшов жити до дружини по АДРЕСА_4 . У будинок Мешків по АДРЕСА_1 періодично навідувався.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Загальними засадами дизпозитивності цивільного судочинства встановленими ст.13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 09.03.2010 року. Вказана обставина стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №231 від 31.07.2020 р. (а.с. 6).

Згідно довідки виконкому Підвиноградівської сільської ради №02-14/148 від 23.01.2020 року в АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали (були зареєстровані) та вели спільне дворогосподарство наступні громадяни: ОСОБА_3 , дружина - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , син - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , пасинок - ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Згідно довідки Виноградівського РБТІ №318 від 15.04.2021 року станом на 01.01.2013р. житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_5 ), зареєстрований за ОСОБА_4 , на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виноградівською райдержадміністрацією від 11.09.2007р, на підставі розпорядження голови Винограді вської райдержадміністрації за №210, від 15.04.2002р., та зареєстрованого у Виноградівському БТІ, від 11.09.2007р., за реєстраційним №6996643 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 03.09.1983року уклали шлюб. Прізвище подружжя Мешко (а.с.12).

Згідно з ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Так, відповідно до статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Стаття 162 ЖК регулює відносини щодо оплати за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові.

Суд констатує, що позивач ОСОБА_1 з 2010 року зареєстрований в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Довідка Виноградівської міської ради №1581 від 17.12.2021 р. (а.с.36) про те, що за вказаною адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а фактично проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказаного висновку не спростовує.

Доказу про втрату права користування спірним житловим будинком відповідачами суду не надано.

Твердження відповідачів, що позивач втратив право користування спірним будинком з 2000 року спростовується відміткою позивача в паспорті про реєстрацію у вказаному будинку 09.03.2010 року.

Зустрічної вимоги про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування спірним житловим будинком відповідачі не ставили. Так само як і не зверталися до суду із зазначеною вимогою.

Факт реєстрації та проживання не встановлюється свідоцькими показаннями, а відтак покази ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приймає як суб`єктивне сприйняття вказаним и особами.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Доводи заперечення зводяться до твердження, що спірний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 24.04.2019 р. одноосібно належить відповідачу ОСОБА_2 , а так, як позивач і відповідач ОСОБА_1 не є членами сім`ї, тому позов є безпідставним.

Однак на підтвердження зазначеного відповідачем ОСОБА_2 жодного доказу не надано. Вказане є тільки припущенням.

Із огляду на зазначене і доводи про те, що відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем є безпідставними.

За встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Вселити позивача ОСОБА_1 у житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити позивачу ОСОБА_1 перешкод у проживанні та користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 23.02.2023 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо