Справа № 303/3194/22
Провадження № 22-ц/4806/261/23
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 березня 2023 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Кондор Р.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 303/3194/22 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року, повний текст якого складено 17 січня 2023 року, головуючий суддя Монич В.О.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.03.2023 (відповідно до штампу вхідної кореспонденції Мукачівського міськрайонного суду) подала апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року. Крім цього порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просила суд звільнити її від сплати судового збору.

Щодо поновлення строку слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається - протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така ним подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів спраи та із змісту оскаржуваного судового рішення, розгляд даної справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Рішення суду першої інстанції постановлене 17 січня 2023 року (а.с.61-66). Відповідно до супровідного листа № 1709 таке 17.01.2023 надіслано ОСОБА_1 , втім з штрих-коду даного документа, який автоматично формується автоматизованою системою вбачається, що супровідний лист сформовано 23.01.2023 (а.с.67). Також відповідно до довідки про доставку вбачається, що рішення від 17.01.2023 надіслано на електронну пошту представника позивача також 23.01.2023 (а.с.67а). Разом з тим, доказів вручення копії судового рішення відповідачці матеріали справи не містять.

Із заяви ОСОБА_1 від 09.02.2023 вбачається, що така, у зв`язку із отриманням 07.02.2023 поштою копії судового рішення, просила ознайомитися з матеріалами справи (а.с.68). Саме на цю дату ознайомлення із оскаржуваним рішенням посилається скаржниця і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи фактичну дату надсилання копії судового рішення 23.01.2023 та час необхідний на отримання поштової кореспонденції суду, відсутність інших доказів отримання копії оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції бере до уваги посилання скаржниці щодо дати ознайомлення з повним текстом судового рішення 07.02.2023. Апеляційну скаргу подано 06.03.2023, тобто в межах тридцятиденного строку з моменту, коли відповідачці стало відомо про судове рішення. Відтак клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо звільнення від сплати судового збору.

У клопотанні, яке додане до апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік. На обґрунтування свого клопотання додає Довідку Пенсійного фонду України, яка свідчить про розмір пенсії за 2022 рік та Довідку Державної податкової служби, про те, що в 2022 році у скаржниці доходів та прибутків не було. Крім того, посилається на рішення Конституційного Суду України 1-VIII-p/2018 від 27 лютого 2018 року, відповідно до висновків якого право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист громадян, яке згідно з частиною другою статті 46 Коституції України гарантується загально-обов`язковим державним соціальним страхуванням і не є заробітком громадян або іншим доходом, пов`язаним з будь-яким видом діяльності.

Разом із тим, зазначене не є підставою для звільнення особи, яка досягла пенсійного віку та/або отримує пенсію за умови настання визначених законом подій, які надають право на пенсію, від сплати судового збору за подання заяв, скарг.

Слід зауважити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні вирішував питання щодо відповідності Конституції України положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, зокрема щодо оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, і саме в цьому розрізі вказав на те, що пенсія не є доходом, оскільки реалізація вказаного вище положення Податкового кодексу України створює умови, за яких громадянин, розмір пенсії якого перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), повинен сплачувати податок, а громадянин, розмір пенсії якого є нижчим, звільнений від такого оподаткування.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. Судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Разом із тим, ЄСПЛ виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя (справа «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії»).

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Заявник звертаючись до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору посилається на положення підпункту 1 частини першої та на частину другу статті 8 Закону України «Про судовий збір», які передбачають можливість звільнення від сплати судового збору, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, надаючи при цьому докази доходів за попередній рік, зокрема, Довідку Пенсійного фонду України № 3154 1812 1650 0127 від 14.02.2023, яка свідчить, що розмір пенсії ОСОБА_1 за 2022 рік складає 37205,22 та Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 15.02.2023 про відсутність у ОСОБА_1 доходів та прибутків за 2022 рік.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас обставини, наведені скаржницею та особливість процедури сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення її від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану фізичної особи. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Враховуючи, що обставини, зазначені в клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, анаведені скаржницею доводи та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги..

Разом з тим, беручи до уваги, що судовий збір за подання апеляційної скарги становить 3721,50 грн. (2481 х 150% =3721,5), а 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за 2022 рік становив 1860,26 гривень, що є меншим, ніж розмір судового збору, який нею має бути сплачено за подання апеляційної скарги, суд вважає за можливе зменшити розмір судового збору до 5 % розміру річного доходу скаржниці за 2022 рік, а саме до 1860 грн.

Відтак за подання апеляційної скарги скаржником підлягає сплаті судовий збір у розмірі, що становить 1860 гривень, який повинен бути внесений або перерахований за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів:ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37975895;

Банк одержувача:Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998 ;

Рахунок отримувача: UA0007493;

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу: судовий збір, за позовом_______, на рішення від_____,

по справі___, Закарпатський апеляційний суд.

У разі невідповідності апеляційної скарги вимогам ст.356 ЦПК України та несплати суми судового збору до апеляційної скарги застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити скаржника та надати йому строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, шляхом оплати судового збору. На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року задовольнити та поновити строк на його оскарження.

У клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року до 1860 гривень.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року - залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати йому строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору.

Роз`яснити, що у разі виконання вимог ухвали суду у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатись такою, що подана в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Ю. Кондор