Провадження № 2д/522/3/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеса в складі:

головуючого- судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: рішення суду Тертерського районного суду Азербайджанської Республіки від 11.09.2019 року в частині встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення Азербайджанського суду в частині встановлення батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 в перекладі посвідчення особи Азербайджанської Республіки НОМЕР_1 , яке видано АСАН 1 від 20.04.2018 зазначено наступне: дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіноча стать, Громадянство Азербайджану, номер посвідчення НОМЕР_2 , Персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , дійсно до 24.03.2029 в клплтані зазначає, що для отримання свідоцтва судове рішення повинно бути визнано в Україні. Просила визнати в Україні рішення Тертерського районного суду Азербайджанської Республіки від 11.09.2019 року в частині встановлення факту батьківства по цивільній справі № 2(061)-1125/2019.

Заінтересована особа, представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та зазначають, що виконати рішення згідно чинного законодавства України неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, можливим є розгляд клопотання за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зі ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном (Закон України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР).

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР ратифіковано із застереженнями Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (м. Мінськ, 22.01.1993 року).

Так, на підставі п. «а» ч. 1 ст. 51 Конвенції 1993 (Визнання і виконання рішень) кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, установ юстиції по цивільних і сімейних справах.

За ч. 1 ст. 52 Конвенції 1993 (Визнання рішень, що не підлягають примусовому виконанню) винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін і, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

Як вбачається із наданих суду документів, в саме свідоцтва про народження, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одесі, свідоцтво серії НОМЕР_4 , видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 28 листопада 2018 року, складено актовий запис про народження за № 5621.

Рішенням Тертерського районного суду Азербайджанської Республіки від 11 вересня 2019 року у справі № 2(061)-1125/2019 в частині пункту 1 резолютивної частини зазначеного рішення встановлено факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , азербайджанця відносно дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення набрало законної сили.

Згідно з перекладом з азербайджанської мови на російську актового запису про встановлення батьківства відділу реєстрації Тертерського району № 5600 5 00 на російській мові (мова оригіналу):

«Сведения о ребенке: Гасымов Самир Габил, ІНФОРМАЦІЯ_1 , пол мужской; место рождения Украина, Одесска область, Одесса; гражданство Азербайджанская республика, место жительства: Тертерский рай, Союланский Территориальний О.С. ОСОБА_5 ; документ удостоверяющий медсправка 28.11.2018, фамилия после установления отцовства ОСОБА_6 , запись акта о рождении: 9998 1 00.

«Сведения об отце: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , место рождения: Азербайджанская республика, Имишли, село Мурадпллі, гражданство Азарбайджанская Республіка, национальность отца Азербайджанец, национальность матери азербайджанка, Место жительства Имишли, село Муррадаллы; место работы безработный, документ утверждающий личность: AZE 18331294 от 17.08.2018; ИМИШЛИ; основі записи об установлении отцовства - решение суда Тертерского районного суда, 11.09.2019, 2 (61)1125; фамилия, имя, отчество, место жительства и подпись заявителя ОСОБА_8 кызы.

Сведения о матери: ОСОБА_8 , Дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Место рождения Азербайджанская Республика; национальность отца Азербайджанец, национальность матери Азербайджанка; Место жительства: Тертерский рай, ОСОБА_9 ; место работы безработная; должность безработная.

Выдано свидетельство серии НОМЕР_5 дата 15.01.2020».

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, даних у п. 17 Постанови Пленуму від 24.12.1999 № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, шо мають юридичне значення: усиновлення: визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

Подане до суду клопотання про визнання рішення, що не підлягає примусовому виконанню іноземного суду на території України повністю відповідає вимогам, зазначеним в ст.ст. 471-472 ЦПК України, з урахуванням особливостей, визначених ст. 464-468 ЦПК України.

Враховуючи те, що умови, передбачені Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах дотримані, клопотання в частині визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 260, 471-473 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: рішення Тертерського районного суду Азербайджанської республіки від 11 вересня 2019 року у справі № 2(061)-1125/2019 в частині встановлення факту батьківства задовольнити.

Визнати в Україні рішення Тертерського районного суду Азербайджанської Республіки від 11 вересня 2019 року у справі № 2(061)-1125/2019 в частині пункту 1, яким встановлено факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , азербайджанця відносно дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 27.03.2023.

Суддя Р. Д. Абухін

22.03.2023