Справа № 303/6624/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Ляпіній А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, в якому зазначила, що вона та відповідач уклали шлюб 06 серпня 2011 року. У шлюбі в них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося і вони з серпня 2022 проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, спільних дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з нею, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 4000 гривень (чотири тисячі гривень) та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 4000 гривень (чотири тисячі гривень), але не менше ніж 50% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку починаючи з часу подачі позовної заяви до суду по досягнення дітьми повноліття.

Відповідач подав до суду відзив у якому зазначив, що позовні вимоги визнає в частині вимог про розірвання шлюбу. Щодо визначення місця проживання дітей разом з позивачем заперечує, оскільки вважає що між ним та позивачкою спору про визначення місця проживання дітей не існувало. При вирішенні спору про стягнення аліментів просив врахувати, що він цікавиться дітьми, їх духовним та моральним розвитком, постійно спілкується з ними. Проводить разом з ними час, забезпечує їх всім необхідним для їхнього розвитку, не відмовляє у їхніх бажаннях. Просив позовні вимоги задовольнити частково, розірвати шлюб між ним та позивачем, у задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з позивачем не заперечив, просив стягнути із нього аліменти у розмірі 2000 гривень на кожну дитину.

Представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 06 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного територіального управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 49.

Ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки між подружжям склалися такі взаємини, які призвели до розпаду сім`ї, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 5 ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, позивачка в своїй позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу має намір надалі користуватися прізвищем « ОСОБА_5 », суд дійшов висновку про задоволення її вимог в цій частині, оскільки таким чином сторона скористалася наданим їй правом вибору, що закріплено в положеннях ч.1 ст. 113 СК України.

Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дітей судом встановлено наступне.

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.07.2012, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.05.2019 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач та відповідач по даній справі.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За ст. 150 СК України виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя є обов`язком батьків.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Із висновку органу опіки та піклування Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дітей встановлено, що враховуючи вік дітей, їх ставлення до батьків, стан виконання батьківських обов`язків, зважаючи на думку кожного з батьків та їх матеріально-побутові можливості, орган опіки та піклування Мукачівської міської ради вважає доцільним, в разі розірвання шлюбу, місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити з матір`ю ОСОБА_1 .

При прийнятті рішення по справі суд також бере до уваги заяву відповідача, в якій він не заперечує, щоби його діти проживали разом з мамою ОСОБА_4 за її місцем проживання.

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі, суд бере до уваги що батьки є рівними в своїх можливостях та обов`язках щодо догляду за дитиною, вік дитини, ставлення матері та батька до виконанням ними батьківських обов`язків і приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги про визначення місця проживання дітей, разом з матір`ю ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки таке рішення суду в повній мірі буде відповідати інтересам дітей.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд приходить до наступного.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше; за заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум:

-для дітей віком до 6 років - 2272 гривні;

-для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні;

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем не доведено в повній мірі підстави та не надано докази обставин для стягнення із відповідача вказаної у позовній заяві суми аліментів, а заявлена у відзиві відповідачем сума для стягнення аліментів не є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що кожний з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини в однаковому розмірі та враховуючи обставини, що зазначені в ст. 182 СК України, а саме майновий стан відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 2500,00 гривень на кожну дитину.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 160, 161 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), третя особа виконавчий комітет Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 06 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного територіального управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 49, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 іменувати набутим у шлюбі прізвищем « ОСОБА_5 ».

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 2500,00 гривень (дві тисячі п`ятсот гривень, 00 копійок) щомісячно на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя