Справа № 191/343/22
Провадження № 2/191/124/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 лютого 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу,-
Згідно розділу VIII Типового договору розподілу природного газу, відповідач зобов`язаний виконувати його умови та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків. Пунктом 2.3 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що окрім договору, сторони зобов`язались керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС.
Відповідач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ПАТ «Дніпропетровськгаз», відповідно до ліцензії, по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС передбачено, що за збереження і цілісність приладу обліку, наявних пломб відповідає саме власник (користувач), на території якого або в приміщенні якого вони встановлені.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку.
12 липня 2021 року споживачем було відмовлено представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкт або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, в результаті чого Оператором ГРМ було припинено (обмежено) газопостачання (розподіл природного газу), про що було складено відповідний Акт за №435.
07 жовтня 2021 року представниками Оператора ГРМ на об`єкті, розташованому за адресою відповідача встановлено факт порушення Кодексу ГРС, а саме: позаштатний режим роботи ПЛГ, збитий цифровий ряд, ненадійно закріплене скло лічильного механізму.
Також 07 жовтня 2021 року було складено Акт про порушення №DР 001030, відповідно до якого встановлено порушення пп.1 п.З глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, а саме: пошкодження : ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, який також підписано споживачем особисто та без зауважень, що свідчить про достовірність вказаних даних в акті.
13 жовтня 2021 року проведено експертизу ПГЛ марки Gallus2000, типу G4, заводський №002788574, рік випуску 1995, за результатами якої складено відповідний Акт №196. Висновок комісії лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу, згідно з п.1.3 акту та з вини споживача. Підтверджено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу. Вказаний акт експертизи підписаний членами комісії.
28 жовтня 2021 року на засіданні комісії по розгляду актів про порушення Кодексі ГРС було прийнято рішення про задоволення Акту про порушення № DP 001030 від 07.10.2021 року та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Під час складання акту-розрахунку враховано вимоги пп.1 п.11 гл. 5 р. XI Кодексу
ГРС: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії
задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі маєбути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ.
У відповідності до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
У відповідності до підпункту 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газопостачання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
09 листопада 2021 року оператором ГРМ на адресу відповідача засобами поштового зв`язку було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, що підтверджується копією реєстру рекомендованих відправлень та копією чеку рекомендованого поштового відправлення.
Відповідач в установленому порядку попереджений про існування боргу, але вказаний факт залишено ним поза увагою.
До початку проведення судового засідання від представника позивача ОСОБА_2 надано суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи у її відсутності.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду та відзив на позов не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, тому суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»: оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; кодекс газотранспортної системи, кодекс газорозподільних систем, кодекс газосховища, кодекс установки LNG - правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG, що затверджуються Регулятором.
07 жовтня 2021 року представниками Оператора ГРМ на об`єкті, розташованому за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , встановлено факт порушення Кодексу ГРС, а саме: позаштатний режим роботи ПЛГ, збитий цифровий ряд, ненадійно закріплене скло лічильного механізму. Про що було складено відповідні акти.
Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Правовідносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.
Так, відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з п. 3, 4, 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7).
Пунктом 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
За приписами ч.3 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із Законом.
Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 526, п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою і другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом статті 1166 названого Кодексу для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вину ОСОБА_1 , як споживача послуги, що, відповідно, є підставою цивільної відповідальності останнього у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди), у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст.ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. В. Твердохліб