Справа № 755/3098/23
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"13" березня 2023 р. суддя Дніпровського районного суд міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Басараб Н.В. звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В заяві зазначено про необхідність встановлення даного факту для реалізації прав заявника на спадкування, як особою, яка фактично прийняла спадщину, а лист-відмова Десятої київської державної контори заявником втрачена.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом. Згідно частини 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175, 318 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

В п.3 Постанови Пленуму зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.258 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, якими доказами цей факт підтверджується, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно положень ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Проте, в заяві не зазначені докази, крім показань свідків, на підтвердження факту, про встановлення якого просить заявник, такі докази до заяви не долучені.

Так, до заяви не долучено ані доказів того, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно - частина квартири адресою: АДРЕСА_1 , ані докази того, що заявник на час відкриття спадщини проживала за вказаною адресою, як і докази того, що в цій квартирі проживала спадкодавець.

Крім того, до заяви не долучена відмова Десятої київської державної контори, а посилання представника заявника на її втрату не заслуговують на увагу, оскільки заявник не позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі копію такої відмови.

При цьому в заяві навіть не зазначено, в чому саме заявнику було відмовлено нотаріусом, не вказано номер спадкової справи та за чиєю заявою її було заведено.

Крім того, згідно положень ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Оскільки метою звернення до суду з даною заявою в ній викладена необхідність встановлення факту для реалізації спадкових прав заявника, заінтересованими особами в даному випадку є спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі їх відсутності - територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В заяві зазначена заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), проте не викладені обставини щодо наявності або відсутності інших (крім заявника) спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Наявність даних про існування або відсутність таких спадкоємців є необхідним для визначення кола учасників справи.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявнику необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків заяви надати в письмовому вигляді заяву з урахуванням наведених в ухвалі суду недоліків щодо її змісту, вказавши про наявність або відсутність у спадкодавця інших спадкоємців (в разі їх наявності вказати місце проживання таких осіб) та, в залежності від цього, вказати відповідну заінтересовану особу (осіб), зазначити докази, що підтверджують факт, про встановлення якого просить заявник та долучити такі докази на підтвердження викладених у заяві обставин, також долучити відмову Десятої київської державної контори.

До виправленої заяви необхідно додати її копії та копії доданих до неї документів для вручення заінтересованим особам.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 177, 185, 293, 294, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - залишити без руху та запропонувати заявнику в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я