Справа № 710/90/23
Провадження № 2/710/153/23
УХВАЛА

в порядку ст.12 ЦПК України

27.03.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Щербак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом АТ КБ «ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вимогою стягнення з останніх заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.12.2007 у сумі 9020,73 гривні.

В обґрунтування позову АТ КБ « ПриватБанк» зазначило, що 18.12.2007 ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву. ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України.

Відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Кредитний ліміт у подальшому був збільшений до 15000 гривень. Банк свої зобов`язання за договором виконав. Позичальник не надавала Банку своєчасно кошти, внаслідок чого виникла заборгованість.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де адресою місця проживання зазначено : АДРЕСА_1 . Відповідачі не подавали заяви про прийняття та відмову від спадщини. 01.07.2022 позивачем направлена до Шполянської державної нотаріальної контори претензія у порядку ст. 1281 ЦК України. У подальшому направлено лист-претензію відповідачам, але ніяких дій останніми не вчинено. У свою чергу спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора. Станом на час смерті позичальника заборгованість складає 9020 гривень 73 копійки.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник позивача ОСОБА_4 на електронну адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Нормами ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими або електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На виконання ухвали суду від 30.01.2023 Шполянською державною нотаріальною конторою надана спадкова справа № 211/2022, відповідно як така заведена Шполянською державною нотаріальною конторою 06.07.2022 після смерті ОСОБА_3 , на підставі претензії АТ КБ « ПриватБанк», та будь-які спадкоємці не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після померлої.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У постанові від 08.12.2021 у справі № 369/14444/18 Верховний Суд роз`яснив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати, з-поміж іншого, такі обставини:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Таким чином, враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, позивач мав би довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема коло спадкоємців, які прийняли спадщину .

Так, позивач у позовній заяві вказує, що, на його думку, спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адже згідно з копіями паспортів ОСОБА_3 та відповідачі, вони зареєстровані за однією адресою.

Однак, на підставі, наданих позивачем доказів, неможливо констатувати факт проживання відповідачів за адресою місця реєстрації із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

При зверненні до суду позивач заявляв клопотання про витребування від територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб (Центру надання адміністративних послуг у місті та/або сільської ради), компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлої ОСОБА_3 довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_2 станом на дату смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак , у задоволенні клопотання судом відмовлено, оскільки таке не відповідало вимогам закону, про що зазначив суд в ухвалі від 30.01.2023. Надалі жодних дій позивач не вживав.

Суд роз`яснює позивачу, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на підставі доказів, наданих позивачем, суд не має змоги визначити коло спадкоємців, які прийняли спадщину; встановити дійсний обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Тому, суд пропонує позивачу надати до суду докази, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: коло спадкоємців, які прийняли спадщину.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 95, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Запропонувати позивачу в п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали, надати суду докази, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: коло спадкоємців, які прийняли спадщину.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.9 ст.83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів),що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази уразі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Розгляд справи відкласти на 09.00 годину 03.05.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щербак