Ухвала

27 березня 2023 року

м. Київ

справа № 203/121/20

провадження № 61-2373ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня

2022 року, додаткове рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ), Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП в Дніпропетровській області), в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила відшкодувати моральну шкоду, завдану незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування та прокуратури, у розмірі 7 020 000 грн.

Кіровський районний суд міста Дніпропетровська своїм рішенням

від 16 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 250 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Кіровський районний суд міста Дніпропетровська додатковим рішенням від 26 жовтня 2022 року стягнув з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 42 500 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ДКСУ, ГУНП в Дніпропетровській області, Офіс Генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура оскаржили їх в апеляційному порядку.

Дніпровський апеляційний суд своєю постановою від 08 лютого 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ДКСУ, ГУНП в Дніпропетровській області, Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури залишив без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська

від 16 вересня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 26 жовтня 2022 року залишив без змін.

У березні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

Офісу Генерального прокурора на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року, додаткове рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня

2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови

у відкритті касаційного провадження немає.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається

- на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку);

- на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня

2022 року та додаткового рішення цього ж суду від 26 жовтня 2022 року

до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що наразі держава Україна проходить складний шлях, який зумовлений вторгненням Російської Федерації на територію України та введенням воєнного стану на всій її території. Економіка країни зазнала негативного впливу через ведення бойових дій та неможливість діяльності підприємств та організацій у звичайному безперебійному режимі. Ці обставини зумовили та продовжують зумовлювати зменшення надходжень грошових коштів до Державного бюджету України.

Частинами першою, другою статті 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, ураховуючи, що за результатами перегляду судових рішень у цій справі Верховним Судом може бути зменшено розмір відшкодування шкоди, а також змінено розподіл судових витрат, до яких належить професійна правнича допомога, для забезпечення збалансованості інтересів сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів, наявні підстави для зупинення оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання/заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема,

у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Доводи клопотання Офісу Генерального прокурора не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року та додаткового рішення цього ж рішення від 26 жовтня 2022 року, оскільки в обґрунтування наведених у клопотанні обставин заявник не надав доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваних судових рішень, зокрема, доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення (копія постанови про відкриття виконавчого провадження), а, відтак, наразі не доведено реальність настання обставин, на які він посилається.

Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року та додаткового рішення цього ж суду від 26 жовтня 2022 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку слід відмовити.

Суд звертає увагу заявника, що у разі вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного судового рішення, заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою (клопотанням) про зупинення виконання рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська

від 16 вересня 2022 року та додаткового рішення цього ж суду

від 26 жовтня 2022 року, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, з наведенням обґрунтування вищевказаними доказами.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі № 203/121/20

за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування та прокуратури.

У задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська

від 16 вересня 2022 року та додаткового рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук