1Справа № 335/5648/22 2/335/234/2023
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Головко В.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води,-
Позивач Концерн «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якого зазначив, що між Концерном «МТМ», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, та ОСОБА_1 , 01.06.2008 року укладено договір №203130 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді приміщенню, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
За період з грудня 2020 року по квітень 2021 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 5 589, 49 грн. Відповідачем здійснено лише часткову оплату у розмірі 629,74 грн., а тому сума основного боргу складає 4 959, 75 грн.
За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в сумі 4 959,75 грн., 3% річних у розмірі 148,37 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 407,09 грн., а також судовий збір у розмірі 2481 грн.
03.10.2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 24.10.2022 року, яке було неодноразово відкладено на 09.11.2022 року, 28.11.2022 року, 14.12.2022 року у зв`язку із неявкою відповідача, останній раз 23.01.2023 року.
14.12.2022 року ухвалою судді позов було залишено без руху з підстав, які передбачені частинами 11-13 ст. 187 ЦПК України.
12.01.2023 року представником позивача Концерном «Міські теплові мережі» в особі представника - Науменко М.В. було надано клопотання про усунення недоліків.
У судове засідання, призначене на 23.01.2023 сторони не з`явилися.
Представник позивача подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі», відповідно до статуту підприємства, є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.
Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.
01.06.2008 року між Концерном «МТМ», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, та ОСОБА_1 укладено договір №203130 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді приміщенню, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до умов п. 1.1. Договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору.
Пунктом 3.2.6. Договору передбачений обов`язок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, які передбачені договором.
Відповідач ОСОБА_1 , підписуючи договір, погодився з усіма його умовами, отже зобов`язався приймати та оплачувати вартість спожитої теплової енергії за діючими тарифами (цінами) у встановлені умовами договору терміни та порядку.
На виконання умов договору позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та власником якого, відповідно до Витягу про Реєстрацію права власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру правочинів № 3772645 виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. від 30.03.2007 року, є відповідач ОСОБА_1 .
Відповідач за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року не у повній мірі здійснював оплату послуг, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 5 589,49 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі та розрахунками, доданими до позовної заяви. З врахуванням часткової оплати суми боргу в розмірі 629,74 грн., сума заборгованості склала 4 959,75 грн.
Крім того, згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Приймаючи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено, що він сплатив борг, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд доходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 , не виконуючи належним чином зобов`язання споживача зі сплати спожитої обумовленої договором №203130 від 01.06.2008 року про купівлю-продаж теплової енергії, порушив встановлений законом строк і порядок її оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та інфляційних витрат є законними, обґрунтованими та також підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що відповідачем не було жодним чином доведено, що у нього відсутній борг перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 2 481,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 141, 223 ч. 4, 263-265, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 25 січня 2023 року.
Суддя: О.О. Романько