ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м.Суми

Справа №576/1692/22

Номер провадження 22-ц/816/332/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року в складі судді Сапона О.В., ухваленого у м. Глухові, -

в с т а н о в и в :

20 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» (далі ТОВ «Сумигаз Збут») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3373,15 грн заборгованості за спожитий природний газ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є побутовим споживачем і користується послугами з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Зобов`язання за договором належним чином не виконує, послуги з постачання природного газу вчасно не сплачує, внаслідок чого станом 17 жовтня 2022 року за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2022 року з урахуванням перерахунку та часткової оплати заборгованості в сумі 100 грн в травні 2022 року на особовому рахунку божника обліковується заборгованість, яку заявник просить стягнути.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року у задоволенні позову ТОВ «Сумигаз Збут» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сумигаз Збут», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заборгованість обліковувалась за відповідачем не лише станом на 17 жовтня 2022 року, але і станом на 01 вересня 2021 року. Суму боргу відповідач не спростував. Звертає увагу на те, що позивач постачає природній газ і не здійснює облік і перевірку наданих відповідачем показників спожитого газу згідно лічильника, оскільки цим займається інша юридична особа. Суд помилково вважав, що відповідач боргу не має, оскільки таких помилкових висновків дійшов лише за період з вересня 2021 року по травень 2022 року, проте не навів мотивів щодо боргу з 01 грудня 2019 року по 31 серпня 2021 року. Також зазначає, що особовий рахунок відповідача дійсно включено до реєстру пільговиків, проте за період виникнення заборгованості монетизована пільга у грошовій безготівковій формі склала 12,87 грн у червні 2020 року та 117,08 грн у січні 2022 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я відповідача ОСОБА_1 ТОВ «Сумигаз Збут» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 22, ).

З довідки про фінансовий стан вбачається, що станом на 17 жовтня 2022 року за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2022 року на особовому рахунку боржника ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 3373,15 грн (а.с. 7).

17 вересня 2021 року АТ «Сумигаз» повідомило ОСОБА_1 про припинення газопостачання з 27 вересня 2021 року. Підставою зазначено заяву ТОВ «Сумигаз Збут» про припинення газопостачання у зв`язку з наявною заборгованістю за природній газ. Станом на 31 серпня 2021 року зафіксовано показники лічильника 5330,82 куб.м (а.с. 35).

У газеті «Сумщина» № 49 від 30 грудня 2015 року ТОВ «Сумигаз Збут» опублікував Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, а також пропозицію товариства укласти з ним договір постачання природного газу на умовах вказаного типового договору та заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Сумигаз Збут» (а.с. 9).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вказав покази лічильника станом на 31 серпня 2021 року - 5330,82 куб.м, а з фотокопії лічильника покази станом на 18 листопада 2022 року становили 5610,80 куб.м, тобто в період з 31 серпня 2021 року по 18 листопада 2022 року було спожито 279,98 куб.м газу по тарифу 7,99 грн на суму 2237 грн. Водночас, згідно з довідкою позивача про фінансовий стан з вересня 2021 року по травень 2022 року відповідачем здійснено оплату на загальну суму 3377 грн. Натомість, на момент звернення до суду покази лічильника, які б підтверджували спожитий обсяг природного газу, в позовній заяві відсутні, а надана позивачем довідка лише спростовує факт наявності у відповідача заборгованості за спірний період.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Як правильно встановив суд першої інстанції і це не заперечується сторонами спору між ТОВ «Сумигаз Збут» та ОСОБА_1 укладено шляхом приєднання публічний договір на постачання природного газу, тобто відповідач є побутовим споживачем газу, а позивач є постачальником природного газу.

Вказані обставини, з огляду на ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» з 01 жовтня 2015 року Кабінет Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу покладаються спеціальні обов`язки, у тому числі на НАК «Нафтогаз України», як оптового продавця та на ТОВ «Сумигаз Збут», як на постачальника природного газу для побутових споживачів Сумської області.

За змістом ст. 319 та ст. 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Обґрунтовуючи суму заборгованості за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2022 року з урахуванням часткової сплати у травні 2022 року, ТОВ «Сумигаз Збут» в суді першої інстанції надало належні і допустимі докази утворення заборгованості за спожитий відповідачем газ за спірний період.

Суму боргу відповідач не спростував, власного розрахунку боргу не надав, як і не довів, що відповідний обсяг неоплаченого газу ним не споживався.

Матеріали справи не містять жодного належного доказу, який би спростовував обставину утворення заборгованості станом на 17 жовтня 2022 року у розмірі 3373,15 грн.

Висновки суду першої інстанції, які стосуються показів лічильника газу станом на 18 листопада 2022 року з показником 5610,80 куб.м, належними доказами не підтверджені, оскільки з фотокопії лічильника, яка міститься в матеріалах справи, неможливо визначити дату фіксацію таких показників, тобто викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечення у порушення вимог ч. 1, ч. 3 ст. 77, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не доведені належними доказами.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про об`єм спожитого відповідачем газу за період з 31 серпня 2021 року по 18 листопада 2022 року на рівні 279,98 куб.м, вартістю 2237 грн.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів звернення до позивача із заявами про неналежний облік спожитого газу у спірний період, неправильне нарахування суми боргу тощо. Відповідні акти претензії з цього приводу сторонами не складались.

Таким чином, позивачем було доведено належними доказами про наявність заборгованості за спожитий газ, а відтак рішення суду першої інстанції на підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок ОСОБА_1 позивачу слід компенсувати 2254 грн за подання позову та 3721,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки за подання позовної заяви позивач не доплатив 227 грн (2481 грн 2254 грн), тому цю суму слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» задовольнити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» () 3373 грн 15 коп. заборгованості за спожитий природний газ, яка утворилась станом на 17 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» 2254 грн судового збору за подання позову та 3721 грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 227 грн судового збору за подання позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина