Справа № 930/1219/22
Провадження № 22-ц/801/461/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 рокуСправа № 930/1219/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу №930/1219/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Алексєєнка В. М.,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що у листопаді 2013 року сторони зареєстрували шлюб.

Від спільного проживання у шлюбі народилось троє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З червня 2022 року відповідач залишив сім`ю та проживає у будинку своїх батьків у с. Вишківці Тульчинського району.

Діти проживають разом із нею і перебувають на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання, ОСОБА_1 просила суд:

- стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття кожного з дітей, але не менше, чим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що:

матеріали справи не містять відомостей про доходи позивачки та відповідача;

позивач не надала доказів, які витрати вона несе на утримання дітей;

зважаючи на такі мотиви, суд вважав за необхідне присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дітей в частці від доходу;

суд указав, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тому відмовив у задоволенні цих позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У грудні 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2022 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та надано позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року справу призначено до розгляду на 09 лютого 2023 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

09 лютого 2023 року розгляд справи відкладено на 23 лютого 2023 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог;

відповідно до положень Сімейного кодексу України саме одержувачу аліментів належить право визначити розмір аліментів;

суд першої інстанції всупереч заявленим вимогам (стягнення аліментів у твердій грошовій сумі) самостійно визначив розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача;

судом не враховано, що ОСОБА_1 на даний час не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, у неї відсутні доходи та на її утриманні перебуває троє дітей;

суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З 16 листопада 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі у сторін народилось троє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вирішуючи спір в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд першої інстанції не врахував положення частини третьої статті 181 СК України, не надав оцінку заявленим позовним вимогам та помилково визначив розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька.

Отже, у цій частині рішення суду підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивачка заявила вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, позивачка не надала суду доказів про витрати на утримання дітей.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів про доходи сторін.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З урахуванням рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей та те, що відповідач здоровий, офіційно не працевлаштований, інших дітей на утриманні не має, відомостей про розмір заробітної плати не надав, колегія суддів вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років колегія суддів зазначає.

Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так, ч. ч. 2, 3, 6 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Таке право має дружина, з якою проживає дитина і у разі розірвання шлюбу.

Позивачка указує, а відповідач не спростовує, що вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення найменшим сином трьох років.

Доказів про неможливість утримання дружини чоловік - батько дитини не надав.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачка має право на утримання від чоловіка - батька дитини, а відповідач може надавати таку допомогу. Ураховуючи те, що позивачка перебуває у декретній відпустці, здійснює догляд за дітьми та немає можливості працевлаштуватися, а відповідач фізично здоровий, має можливість отримувати дохід, тому розмір такої допомоги суд визначає у сумі 1000 грн на місяць до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

При цьому, колегія суддів роз`яснює сторонам положення ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про зміну визначеного судом розміру аліментів з підстав, передбачених СК України, за умови надання доказів на підтвердження обставин, передбачених ст. 192 СК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що, відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення у справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позовна заява підлягала оплаті судовим збором у розмірі 992,4 грн, а апеляційна скарга - 1488,6 грн, всього: 2481 грн.

Оскільки, позивачка звільнена від сплати судових витрат, а позовні вимоги задоволено частково, слід стягнути з відповідача на користь держави половину судового збору, що підлягав сплаті за подання позовної заяви та апеляційної скарги - 1240,5 грн (2481 ? 2).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2022 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття кожного із дітей, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1240,5 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С. К. Медвецький

судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук