Справа № 570/3840/21
Номер провадження 2-п/570/2/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником, адвокатом Луцик К.В., про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 через свого представника, адвоката Луцик К.В., подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду від 04 липня 2022 року, яким позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ "Альфа-Банк" три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати в сумі 177002,00 грн. та сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2655,04 грн. Свою заяву ОСОБА_2 мотивує тим, що не був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, оскільки з лютого 2022 року внаслідок війни Росії проти України разом із родиною був змушений евакуйовуватися до республіки Словаччина, де він і перебуває до сьогоднішнього дня. Про наявність рішення суду він дізнався 15 листопада 2022 року із додатку "Дія", коли йому надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що зроблені позивачем розрахунки сум заборгованості є невірними і не відповідають вимогам закону.

Сторони в судове засідання для розгляду заяви про перегляд заочного рішення не з`явилися, хоча повідомлялися про слухання справи.

Від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Луцик К.В., до суду надійшла заява, в якій вона просила слухати заяву про перегляд заочного рішення у її відсутності.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Тому суд вважає за можливе заяву про перегляд заочного рішення слухати у відсутності сторін і їх представників.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, 04 липня 2022 року Рівненським районним судом ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат, яким позовна заява була задоволена. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ "Альфа-Банк" три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати в сумі 177002,00 грн. та сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2655,04 грн.

Посилання відповідача на те, що він не був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, оскільки з лютого 2022 року внаслідок війни Росії проти України разом із родиною був змушений евакуйовуватися до республіки Словаччина, де він і перебуває до сьогоднішнього дня, а про наявність рішення суду він дізнався 15 листопада 2022 року із додатку "Дія", коли йому надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження, не є підставою для скасування заочного рішення. Так, до заяви про перегляд заочного рішення на підтвердження того, що відповідач перебуває за межами території України долучено карту побуту республіки Словаччина ОСОБА_2 та його контракт на роботу в республіці Словаччина, однак вказані документи подані в неналежній якості, є нечитабельними, а тому не можуть бути належним доказом, який би підтверджував вищевказані обставини.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що судом вживалися заходи для належного повідомлення відповідача про слухання справи, де він являється стороною по справі, і йому направлялася ухвала Рівненського районного суду Рівненської області про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою і додатками, які він отримав 22 жовтня 2021 року. Повідомлення про вручення цього поштового відправлення повернулось до суду 28 жовтня 2021 року (а.с.34). По причині того, що відповідач не з`явився в судове засідання, яке було призначене на 19 жовтня 2021 року, це засідання було відкладене. Крім того, відповідачу було направлено повістку про слухання справи 24.11.2021 року, яку він не отримав і вона повернулася з відміткою пошти, що "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.35), а також його було повідомлено про судове засідання, яке було призначене на 02 лютого 2022 року і судову повістку він отримав 10 січня 2022 року (а.с.39). В подальшому відповідача було двічі повідомлено про слухання справи шляхом публікації оголошень про виклик до суду на сайті Рівненського районного суду Рівненської області (а.с.45, 48), оскільки адресована йому судова повістка поверталися до суду з відміткою пошти, що "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про слухання справи ще й листами від 04 січня 2022 року та від 15 березня 2022 року. Попри це, відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов, заперечення стосовно позовних вимог і ніяким чином на виклики в судові засідання не реагував.

Згідно системи Д-3 було встановлено, що Рівненським районним судом паралельно слухалася інша справа, де інтереси ОСОБА_2 представляла адвокат Луцик К.В., тому суд, намагаючись добитися явки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 , з`ясовував у цього адвоката чи вона може повідомити ОСОБА_2 про слухання даної справи, але було отримано відповідь, що відповідач ОСОБА_2 не укладав з нею договору на представництво інтересів у даній справі, тому вона не може бути його представником.

Також, судом направлялася сторонам копія рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 липня 2022 року.

Заявник зазначає, що про наявність рішення суду він дізнався 15 листопада 2022 року із додатку "Дія", коли йому надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження, а згідно відповіді приватного виконавця Папроцького А.А. від 07.12.2022 року на адвокатський запит було встановлено, що дійсно приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання рішення Рівненського районного суду від 04.07.2022 року. З цих же причин, адвокатом Луцик К.В. разом із заявою про перегляд заочного рішення, подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.2 ст.284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Частини 3, 4 даної статті передбачає, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що необхідно поновити відповідачу ОСОБА_2 пропущений строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2001 року зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі "Рябих проти Росії".

Виходячи з наведеної вище практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава- учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року.

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримував копію позовної заяви, а також ухвали про відкриття провадження у справі, неодноразово повідомлявся судом належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи, при цьому він жодного разу не повідомив суд про поважність причин своєї неявки, не скористався правом подати відзив на позовну заяву, а також брати участь у розгляді справи як особисто, так і через представників, в тому числі і в режимі відеоконференції. Відповідач зазначає, що після введення в Україні воєнного стану він був змушений разом із сім`єю евакуюватися до республіки Словаччина, однак, знаючи про наявність судового провадження, він не повідомляв суд про місце свого перебування/знаходження та зміну місця проживання, незважаючи на обов`язок, що передбачений ЦПК України. Крім того, суд не встановлює фактичне місце проживання (перебування) сторін, а обов`язком суду є лише направлення вчасно викликів до суду та процесуальних документів учасникам справи.

Також відповідач мав можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі про відкриття провадження. Судом вчинені всі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, про всі судові засідання та про судові рішення.

Отже, суд приходить до висновку про те, що наведені заявником обставини про неповідомлення його про судові засідання не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а навпаки, спростовуються відповідними матеріалами, які є дослідженими.

Крім того, інших істотних обставин, які не враховані судом і які б могли вплинути на ухвалення рішення судом, у заяві про перегляд заочного рішення не наведено, відповідач посилається на ту обставину, що обрахована позивачем сума заборгованості не відповідає дійсності, а тому є невірними і всі подальші розрахунки 3 відсотків річних та індексу інфляції, однак і власних розрахунків заборгованості він не надає, а тому такі посилання не можуть слугувати підставою для скасування заочного рішення.

Таким чином, судом встановлено, що підстав для скасування заочного рішення немає, тому заява повинна бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.284-288, 258-261, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником, адвокатом Луцик К.В., про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскільки заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Остапчук Л.В.