Справа № 209/1326/22
Провадження № 2-ві/209/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання - Лєсової А.О.,

розглянувши заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрика Костянтина Леонідовича, подану позивачем ОСОБА_1 у цивільній справі № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року провадження у справі було закрито.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

23 січня 2023 в вищезазначена цивільна справа надійша в провадження судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - Шендрика К.Л.

24.01.2023 від позивача ОСОБА_1 , на електронну адресу суду через систему «Електронний суд», надійшла заява про відвід судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрика Костянтина Леонідовича, у цивільній справі № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначає, що 11.01.2023 апеляційний суд задовольнив його скаргу подану у даній справі на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року, вказує, що суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала є передчасною, постановленою із грубим порушенням прав позивача, а тому підлягає скасуванню». Заявник ОСОБА_1 вважає, що ймовірно таким буде і рішення (відмова у задоволенні позову), якщо справа залишиться в Дніпровському районному суді. Зазначає, що протягом 2022 року суддями Дніпровського суду було постановлено цілий ряд незаконних ухвал, які не дозволили йому отримати стягнення боргу з ОСОБА_2 , у зв`язку із цим він бачить в цьому відсутність неупередженості та об`єктивності, та вважає, що це є результатом змови. Також заявник ОСОБА_1 зазначає, що 23.01.2023 він отримав протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду. На підставі того, що головуючий вже постановив, як мінімум три незаконних ухвали які грубо порушували його права та діюче законодавство. Дві про відмову видати судовий наказ, третя про закриття провадження він заявляє відвід судді Шендрику К.Л., оскільки не може розраховувати на неупередженість, об`єктивність та задоволення його позову. Посилаючись на вищевикладене, а також на ст. 36 ЦПК України, заявляє відвід всьому складу суддів Дніпровського суду, а також судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрику К.Л. та просить направити справу для розгляду до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (м. Кам`янське).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 року суддею, уповноваженим розглядати заяву про відвід визначено суддю Решетник Т.О.

Учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

25.01.2023 через канцелярію суду заявник ОСОБА_1 надав заяву в якій просив суд: розглядати його заяви (від 15.01.2023 та 23.01.2023 про відвід всьому складу Дніпровського суду, у т.ч. судді Шендрику К.Л.) без його участі, оскільки він хворіє і не може приїхати до суду; також до даної заяви, для деталізації підстав відводу, заявником були додані копії ухвал суддів Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, які на його думку є незаконними.

Особа, якій заявлено відвід суддя Шендрик К.Л. в судове засідання не з`явився, письмових пояснень про обставини, які склалися в зазначеній вище справі не надав, по час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши заяву про відвід судді та матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1-3, 11 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 ЦПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України га практик) Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Чинним законодавством визначені певні обставини, які виключають участь в розгляді справи судді.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію цей Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Вивчивши заяву ОСОБА_1 приходжу до висновку, що відвід судді Шендрика К.Л. заявлений з підстав, не передбачених ст. 36 ЦПК України, а тому заява про відвід судді Шендрика К.Л. не підлягає задоволенню.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що зазначена заява зводиться до незгоди заявника (позивача) ОСОБА_1 з рішеннями, а також процесуальними рішеннями судді Шендрика К.Л., що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді. Заява про відвід не містить конкретних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Шендрика К.Л., що можуть бути підставою для його відводу. Крім того, відсутні й інші підстави для відводу судді, передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Таким чином, відсутні будь-які підстави стверджувати, що суддя Шендрик К.Л. виявляє упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів не надано.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у даній справі доводи заявника носять характер непідтверджених звинувачень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування.

Враховуючи, що доводи заяви заявника (позивача) ОСОБА_1 про відвід судді Шендрика К.Л. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 259, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрика Костянтина Леонідовича, у цивільній справі № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Справу № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, повернути судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрику К.Л. для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Решетник Т.О.