справа №176/2142/22
провадження №2/176/42/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомого мана дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити судове рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.1998 року, укладений Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за реєстраційним номером №006/061-Ж, згідно якого вона придбала у ОСОБА_2 у власність двохкімнатну квартиру загальною площею 49,2 кв.м житловою площею 27,4 кв.м, що знаходться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за нею право власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 49,2 кв.м житловою площею 27,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 28 грудня 1998 року вона придбала у відповідачів квартиру АДРЕСА_2 . Даний договір купівлі-продажу був укладений у Жовтоводському представництві товарної біржі «Дніпродзержинська» і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 006/061-Ж. Продаж було вчинено за 9900 грн. Наразі їй стало відомо, що вказаний договір купівлі-продажу квартири, укладений та зареєстрований Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» є незаконним, так як згідно постанови Пленуму Верховного суду України №15 від 25.05.1998 року, придбані на біржових торгах житлові приміщення потребують нотаріального посвідчення. Обставини, зазначені вище створюють позивачці перепони у здійсненні нею прав власності та розпорядження належною їй квартирою, що змусило її звернутись до суду з дійсним позовом.

Ухвалою судді від 12 січня 2023 року було вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін.

Від відповідачки, у запропонований їй ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи остання повідомлялась належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судової Влади України.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що остання не подала відзив, суд розглядає справу на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.1998 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , продавець продав, а покупець купив двохкімнатну квартиру загальною площею 49,2 кв.м житловою площею 27,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації державного житла Жовтоводської міськради, згідно з розпорядженням від 17.10.97р. за №92, записаного у реєстрову книгу №8905 і зареєстровану БТІ м. Жовті Води в реєстровій книзі №2 стор.91, реєстр №21. Даний договір посвідчений Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська». Реєстраційний номер 006/061-Ж (а.с.5).

Нотаріально договір посвідчено не було, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення.

Отже, сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично позивачка вступила у володіння і користування квартирою АДРЕСА_2 .

На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення.

Статтями 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , укладений між сторонами, що зареєстрований у Жовтоводському представництві Товарної біржі «Дніпродзержинська» 28.12.1998 року за реєстраційним номером 006/061-Ж та зареєстрований у Жовтоводському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №21 від 04 січня 1998 року дійсним та визнання за позивачкою права власності на вказану квартиру.

Питання про розподіл судових витрат понесених позивачем позивачка перед судом не порушувала.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 4,13,48 Закону України «Про власність» та у відповідності до ст. ст. 12,81,141,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомого мана дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 за №006/061-Ж від 28 грудня 1998 року, укладеного у Жовтоводському представництві товарної біржі «Дніпродзежинська» між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА