справа № 388/993/23
провадження № 2/388/266/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Степанов С.В.

при секретарі - Гриненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною та зареєстрований у реєстрі за № 82460 про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ) заборгованості за період з 29 січня 2019 року по 07 червня 2021 року в сумі 105588,21 грн., що становить: заборгованість за сумою кредиту - 33264,76 грн., заборгованість по неснлаченим відсоткам за користування кредитом - 10965,56 грн., строкову заборгованість за комісію - 3608,19 грн., строкову заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом - 50099,70 грн., строкову заборгованість за витратами та пенями - 7650,00 грн.

Позивач суму вищевказаного боргу не визнає та зазначає, що на початку травня 2023 року перевіряючи в додатку «Дія» відкриті виконавчі провадження щодо себе, позивач виявив, що 21.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною відкрито виконавче провадження № 68741268 з примусового виконання виконавчого напису № 82460 виданого 12.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 500981283 від 22 вересня 2015 року за період з 29 січня 2019 року по 07 червня 2021 року в сумі 105588,21грн., що становить: заборгованість за сумою кредиту - 33264,76 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 10965,56 грн., строкову заборгованість за комісію - 3608,19 грн., строкову заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом - 50099,70 грн., строкову заборгованість за витратами та пенями - 7650,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати 650,00 грн., яка підлягає стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню у виконавчому провадженні - 106238, 21 грн. Позивач зазначає, що ніколи не мав будь-яких договірних відносин з ТзОВ «Вердикт Капітал», а про те, що до відповідача перейшло право вимоги за кредитними договорами інших банків повідомлений не був, тому вважає, що виконавчий напис № 82460 виданий 12.06.2021 року вчинено з порушенням чинного законодавства. До того ж, заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2016 року по справі № 388/708/16-ц з позивача стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № 500984283 від 22 вересня 2015 року на користь ПАТ «Альфа-Банк» та відповідно дана заборгованість була погашена позивачем шляхом періодичних відрахувань із доходів. Виконавче провадження про стягнення на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості завершене, що підтверджується відомостями з АСВП. Даний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості не є безспірною.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, до суду надала клоптання про розгляд справи за відсутності сторни позивача, позовну заяву підтримують у повному обсязі, просила задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, до суду надав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилась.

Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до змісту оспорюваного виконавчого напису: позивач ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором 500984283 від 22.09.2015 року укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором 500984283 від 22 вересня 2015 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 07 червня 2021 року (а.с.10).

Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. виконавче провадження № 68741268, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2022 року (а.с.7).

Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Зазначений висновок суду у повній мірі узгоджується з висновком викладеним у Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку.

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 12.06.2021 року керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.

Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що кредитний договір 500984283від 22.09.2015 року укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались.

Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

У цій справі судом установлено, про що вище зазначалось, що зобов`язання зі сплати кредиту повинно здійснюватися протягом одного року (364/365 календарних днів). Аналізуючи зміст кредитного договору та додані до нього матеріали, можливо дійти висновку, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису сплинув загальний строк позовної давності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2 липня 2019 року (справа № 916/3006/17) зазначила, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку.

На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код , юридична адреса: 04053, м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5Б), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Європейська, 11/2), приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна (адреса: 25005, Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул. Чорновола В`ячеслава, буд.43) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною та зареєстрований у реєстрі за № 82460 про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ) заборгованості за період з 29 січня 2019 року по 07 червня 2021 року в сумі 105588,21 грн., що становить: заборгованість за сумою кредиту - 33264,76 грн., заборгованість по неснлаченим відсоткам за користування кредитом - 10965,56 грн., строкову заборгованість за комісію - 3608,19 грн., строкову заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом - 50099,70 грн., строкову заборгованість за витратами та пенями - 7650,00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 1073,60 гривні.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В. Степанов