ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/312/22 Номер провадження 22-ц/814/2454/23Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д.С. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіна О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

треті особи без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року, прийнятого під головуванням судді Сиволапа Д.С. в смт.Шишаки,-

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. 20.01.2022 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4099 від 08.12.2021 року, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «К9», заборгованості у сумі 16 122 грн.

Зазначений виконавчий напис нотаріуса позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі нотаріуса, позивач категорично не визнає, а також, наголошує на тому, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням процедури його вчинення, та таким виконавчим документом стягнута заборгованість, яка не є безспірною.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9».

Рішення суду мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що наданий стягувачем кредитний договір не посвідчений нотаріально, наданий у копії, а не в оригіналі, а також відсутні докази набуття стягувачем права вимоги за цим договором. Наголошує на відсутності безспірності заборгованості, вказаної відповідачем.

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень учасникам справи на їх електронні адреси.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1892380, згідно якого останній надано кредит в сумі 4 900 грн. строком на 30 днів, з процентною ставкою 1,90 % в день.

28 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4099, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «К9» (правонаступником ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02.11.2021 року), заборгованість за кредитним договором 1892380 від 08.05.2021 року за період з 02.11.2021 року по 22.11.2021 року на загальну суму 16 122 грн., з яких 4 900 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 11 172 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 наголошувала на відсутності безспірності заборгованості, вказаної відповідачем в оскаржуваному виконавчому написі.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, своє рішення мотивував тим, що позивач не довела належними, достатніми та допустимими доказами заявлені нею позовні вимоги.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог стягувача.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

Вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172.

З матеріалів справи вбачається, що договором від 08 травня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1892380, позивачу надано кредит в сумі 4 900 грн. строком на 30 днів.

Тобто, строк кредитного договору закінчився 08 червня 2021 року, натомість оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса містить суму заборгованості, в склад якої входить строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 02.11.2021 року по 22.11.2021 року.

Таким чином, беручи до уваги висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, щодо розмежування понять «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» і викладений алгоритм і приписи застосування судами правових позицій викладених Великою Палатою Верховного Суду при вирішенні спорів судами, колегія суддів дійшла висновку, про відсутність безспірності заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 та необхідність задоволення позовних вимог.

За таких обставин та зважаючи на доведеність позовних вимог, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового.

В частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, приймаючи до уваги задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 992,40 грн. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 488,60 грн., що разом складає 2 481 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року скасувати, ухваливши нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за №4099, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «К9» (правонаступником ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02.11.2021 року), заборгованість за кредитним договором 1892380 від 08.05.2021 року за період з 02.11.2021 року по 22.11.2021 року на загальну суму 16 122 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.02.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна