КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Іваненком Михайлом Анатолійовичем, на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 червня 2023 року про призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування різниці вартості предмета іпотеки понад суми забезпеченого нею зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила:

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 809 023,00 грн, з яких:

10 521 328,00 грн основного боргу - перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя,

1 097 840,00 грн, що становить 3% річних за період з 25.09.2019 по 20.03.2023,

5 189 855,00 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з жовтня 2019 року по лютий 2023 року.

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за період з 21.03.2023 до моменту виконання рішення, які розраховуються за наступною формулою: сума непогашеної заборгованості * 3% / кількість днів у році (364/365) * кількість днів прострочення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 було подано клопотання про призначення експертизи по справі, яке обґрунтовано тим, що висновком експерта № 967/03/2023 від 20.03.2023 за результатами проведення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, було встановлено, що звіт про оцінку майна житлового будинку та звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний. Тобто, судовий експерт виніс судження щодо непрофесійності здійснених оцінок, що є грубим порушенням проведення рецензування, оскільки висновок експерта не містить жодних даних щодо порушення оцінювачем кваліфікаційних вимог. З огляду на зазначене, вважав, що є необхідність у проведенні експертизи для встановлення відповідності вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна звіту про оцінку житлового будинку та звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виконані ТОВ «СЕВЕН ГРУП ПЛЮС» від 24.09.2019 (т. 4 а.с. 190-193).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14.06.2023 клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , про призначення судової оціночно-будівельної експертизи, задоволено. Призначено у цивільній справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам КНДІСЕ.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1. Яка ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 645,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без урахування земельного компоненту, яка становила у період з 19 по 24 вересня 2019 року включно?

2. Яка ринкова вартість земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:027:0121, яка становила у період з 19 по 24 вересня 2019 року включно?

3. Чи відповідає виконаний ТОВ «СЕВЕН ГРУП ПЛЮС» від 24.09.2019 за замовленням ОСОБА_2 звіт про оцінку житлового будинку, загальною площею 645,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам?

4. Чи відповідає виконаний ТОВ «СЕВЕН ГРУП ПЛЮС» від 24.09.2019 за замовленням ОСОБА_2 звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:027:0121 вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам?

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 372/274/20.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Попереджено сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Витрати по проведенню зазначеної експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 .

Провадження по даній цивільній справі на час проведення експертизи зупинено (т. 4 а.с. 212-213).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи. Вказує, що відповідач заявив клопотання про призначення судових експертиз на стадії розгляду справи по суті, однак не надав доказів неможливості їх подання раніше - під час підготовчого провадження. Також, відповідач не заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання клопотань про призначення експертиз, що виключає можливість задоволення відповідних клопотань.

У матеріалах справи уже містяться висновки судового експерта рівно з тих самих питань і вони іншим висновкам не суперечать, оскільки інші відсутні (наявні лише звіти оцінщиків, виконані не судовими експертами, без попередження про кримінальну відповідальність). Відповідно, необхідність призначення експертиз могла бути обумовлена сумнівами суду у правильності тих висновків, що вже наявні у справі. Однак, суд таких обґрунтувань не навів, формально і поверхнево підійшов до даного питання (т. 4 а.с. 230-234).

18.09.2023 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що представником відповідача ініціювалось проведення оціночно-будівельної експертизи ще на стадії підготовчого судового засідання, судом першої інстанції було запропоновано сторонам здійснити розгляд заявленого клопотання на стадії судового розгляду, після дачі пояснень сторонами та дослідження письмових доказів, на що учасники справи погодились, і саме ця експертиза була призначена судом, а не інша про яку на підготовчому засіданні клопотання не заявлялось (т. 5 а.с. 6-10).

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого у позику було надано грошові кошти у розмірі 70 000,00 дол США зі строком повернення до 22.12.2017. Грошові кошти насправді були отримані ОСОБА_4 , чоловіком дочки позивача.

22.12.2016 в забезпечення вказаного договору позики було укладено іпотечний договір, і позивачем було передано в іпотеку належний їй будинок, площею 645,3 кв.м. збудований її чоловіком, нині покійним ОСОБА_5 . Також було передано земельну ділянку площею 0,1295 га, на якій розташований вказаний будинок.

21.12.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін до вказаного договору позики, яким строк виконання зобов`язання було встановлено до 22.12.2018 .

Як зазначено в п. 1.5. Іпотечного договору, відповідно до Звіту про оцінку майна, встановлено, що вартість майна переданого в забезпечення, складає:

будинок: 12 268 444,00 грн, земельна ділянка: 2 142 461,00 грн.

Тобто, загальна вартість переданого в іпотеку майна становить 14 410 905,00 грн, що за курсом долара США становить 598 154,00 дол США.

Пунктом 4.1. Іпотечного договору було передбачено право ОСОБА_2 задовольнити свою вимогу шляхом набуття предмета іпотеки у власність. При цьому, передбачено, що в такому випадку майно переходить за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку.

Згідно звіту про оцінку майна № 454/19-2 від 24.09.2019, вартість будинку становить 11 098 100,00 грн.

Відповідно звіту про оцінку майна № 454/19-1 від 24.09.2019 вартість земельної ділянки становить 1 986 560,00 грн.

24.09.2019 ОСОБА_2 набув у власність предмет іпотеки в рахунок забезпечення зобов`язання. При цьому, відповідно до вимоги ОСОБА_2 , сума заборгованості становить 3 096 336,00 грн.

На думку позивача, зазначена сума є необґрунтованою, оскільки є очевидним, що вартість предмета іпотеки в декілька разів перевищує заборгованість за договором позики. Відповідно, сума різниці між сумою боргу та сумою майна, за рахунок якого забезпечено зобов`язання, підлягає відшкодуванню на користь позивача відповідно до іпотечного договору та ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом було долучено в якості доказу висновок експерта № 967/03/2023 від 20.03.2023 за результатами проведення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи. У висновку експерта зазначено:

- Звіт про оцінку майна житлового будинку, загальною площею 645.3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і владністю ОСОБА_1 , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СЕВЕН ГРУП ПЛЮС» (дата оцінки, дата складання звіту; 24.09.2019) не відповідає вимогам нормативно-правових актів, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний;

- Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1295 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного суб`єктом діяльності ТОВ «СЕВЕН ГРУП ПЛЮС» (дата оцінки, дата складання звіту; 24.09.2019) не відповідає вимогам нормативно-правових актів, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог, та для з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заявленого клопотання та призначення експертизи по справі, оскільки предметом даного позову є стягнення грошової суми, яка є різницею між сумою боргу та сумою майна, за рахунок якого забезпечено зобов`язання. Відповідач, у свою чергу, не погоджується із вартістю спірного майна, визначеного наданим звітом про оцінку майна, тому задоволення заявленого клопотання буде сприяти дотримання принципу змагальності сторін і, не створить сторонам перешкод під час всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про задоволення клопотання про призначення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявниками судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Іваненком Михайлом Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 15 січня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова