Справа №639/3838/22
Провадження №2-з/639/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по справі №639/3838/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 ,від імені якого діє адвокат Шамраєв Максим Євгенович, звернувся з позовною заявою до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив суд:

-визнати незаконним рішення від 28 вересня 2022 року Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у формі Висновку щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження № 23 від 04 квітня 2022 року, складеного Височанською селищною радою Харківського району Харківської області;

-унести зміни до актового запису про народження № 23 від 04 квітня 2022 року, складеного Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, а саме: зазначити по батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 , замість « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_5 », а також змінити відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 , та зазначити замість « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої ОСОБА_1 відповідно до ст. 149-152, 154 ЦПК України просив суд:

ужити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до

Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі

Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м.Харків) та ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення щодо відмови у

внесення змін до актового запису про народження, а також унесення змін до актового

запису про народження, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП

НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса

тимчасового перебування:

АДРЕСА_2 ) подати до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного

стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції (м. Харків) оригінал свідоцтва про народження дитини від 04.04.2022 серія НОМЕР_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 до 23 листопада 2021 року.

23 листопада 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано.

Однак, як стало відомо позивачеві, ІНФОРМАЦІЯ_3 тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, у відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_8 .

Як стало відомо позивачеві, 04 квітня 2022 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області був складений актовий запис № 23 про народження дитини, в якому батьком дитини зазначено ОСОБА_6 та по-батькові ОСОБА_9 зазначено « ОСОБА_4 » та видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 .

05 липня 2022 року позивач звернувся до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про внесення змін до актового запису про народження.

29 жовтня 2022 року позивач отримав від Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Висновок щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження № 23 від 04 квітня 2022 року, складеного Височанською селищною радою Харківського району Харківської області.

Позивач зазначає, що шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний 23 листопада 2021 року, дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу та відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є таким, що походить від подружжя.

Водночас, ОСОБА_1 вважає, що наявні визначені процесуальним законом підстави для забезпечення позову.

Оскільки, як вказано у Висновку у порушення Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання разом із заявою про внесення змін до актового запису позивач не подав оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію акта цивільного стану та також зазначено, що ДРАЦС неодноразово запрошував ОСОБА_2 , але вона відмовляється надати оригінал свідоцтва про народження дитини, а також заперечує щодо внесення змін до актового запису про народження.

Відтак, вважає, що з метою забезпечення виконання рішення, яке може бути ухвалене за його позовом, необхідно зобов`язати ОСОБА_2 подати до Харківського відділудержавної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) оригінал свідоцтва про народження дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_11 задоволено.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року скасовано.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії разом з матеріалами позову направлено для продовження розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом непізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Так, заявник у своїй заяві просить суд зобов`язати ОСОБА_2 подати до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) оригінал свідоцтва про народження дитини.

Повідомив у заяві, що згідно Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, у порушення Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання разом із заявою про внесення змін до актового запису позивач не подав оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію акта цивільного стану та також зазначено, що ДРАЦС неодноразово запрошував ОСОБА_2 , але вона відмовляється надати оригінал свідоцтва про народження дитини, а також заперечує щодо внесення змін до актового запису про народження.

Також судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19), що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної загрози, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Отже, з огляду на те, що жодних інших належних та допустимих доказів стосовно того, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 подати до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції (м. Харків) оригінал свідоцтва про народження дитини.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 по справі №639/3838/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.02.2023

Суддя В.В. Труханович