Справа № 523/6086/23
Провадження №6/523/166/23
У Х В А Л А

"12" травня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 в місті Одесі подання державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Я.О., про оголошення розшуку дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Я.О., звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із поданням, погодженим начальником Другого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) В.В.Войтенко про оголошення у розшук дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання про оголошення дитини у розшук обґрунтовано тим, що на виконанні у Другому Суворовському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі перебуває виконавче провадження № 71092741 з примусового виконання виконавчого листа у справі №523/383/23 від 20.02.2023 року виданого Суворовським районним судом м. Одеси, яким зобов`язано відібрати у ОСОБА_2 та передати неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері ОСОБА_3 .

Представник заявника зазначає, що у виконавчому документі, місце проживання боржника ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 . На вказану адресу державним виконавцем згідно ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», були направлені постанови про відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження, які доводяться до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.

Представник вказує, що 21.02.2023 року за виходом за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 боржника та неповнолітню дитину не виявлено. Встановити місце знаходження боржника не представляється можливим. Виклик на прийом залишено у хвіртці. Разом з цим, 22.02.2023 року боржник до відділу ДВС не з`явився. В подальшому, боржнику 16.03.2023 року було повторно направлено повідомлення про виклик на 22.03.2023 року, однак, 22.03.2023 року, боржник також не з`явився.

Представник заявника зазначає, що відповідно до положення ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішення суду, неупереджено, ефективно. Своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням викладеного просить: оголосити у розшук дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса якої значиться АДРЕСА_1 . Ухвалу про оголошення у розшук направити для організації її виконання до Відділу НП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

В судове засідання державний виконавець Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Я.О., не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином та своєчасно. Причини не явки до суду повідомлені не були.

Крім іншого, в ході розгляду подання на адресу суду надійшла заява за підписом представника боржника адвоката Фоміна А.І., про зупинення провадження у справі. Заява мотивована тим, що в провадженні суддів існують дві справи, а саме справа № 523/383/23 та 523/19706/19 рішення суду першої інстанції по яким оскаржено в апеляційному та касаційному порядку. Представник вказує, що своєю ухвалою від 21.04.2023 Верховний Суд частково зупинив виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/19706/19 та постанови Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , судового збору, а в іншій частині зупинив дію зазначених судових рішень до закінчення касаційного провадження.

Таким чином, представник боржника вважає, що судове рішення у справі №523/383/23 оскаржено в апеляційному порядку, а відтак є таким, що не набрало законної сили, а судове рішення у справі №523/19706/19 оскаржуються в касаційному порядку та його дія зупинена, а відтак, є підстави для зупинення провадження у справі за поданням державного виконавця (а.с.44). До заяви про зупинення провадження у справі представник надав копії ухвали Одеського апеляційного суду від 24.02.2023 року, ухвали Верховного Суду від 21.04.2023 року та ухвалу Верховного Суду від 11.01.2023 року.

Частиною 3 статті 438 ЦПК України встановлено, що суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Оскільки за повідомленням про виклик до суду державний виконавець в судове засідання не з`явився, з огляду на положення ч. 3 ст. 438 ЦПК України, суд вважає можливим здійснити розгляд подання за відсутності державного виконавця.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали подання, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Так, старший державний виконавець зазначає, що за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у справі №523/383/23, яким зобов`язано відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері - ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місце проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено, та він двічі не з`явився за викликом до державного виконавця.

Судом встановлено, що Державним виконавцем Другого Суворовського відділу ДВС 21.02.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №71092741 (а.с.14).

Згідно копії поштового повідомлення (а.с.15), на адресу виконавчої служби повернуто поштове повідомлення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», повідомлення направлено за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що в ході примусового виконання судового рішення, державним виконавцем складено акт від 21.02.2023 року, згідно якого встановлено, що на момент виходу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 боржник відсутній та відсутні будь-які інші особи. В акті зазначено, що встановити місце знаходження боржника не є можливим (а.с.17).

Вирішуючи подання суд виходить з наступного.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно ст. 438 ЦПК України, 1. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. 2. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. 3. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність розшуку боржника або дитини. Під час розгляду подання про розшук боржника або дитини відповідно до ст. 438 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 33 Конституції України, регламентує, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону).

Пунктом 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, встановлено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (УНЗР, рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Судом встановлено, що в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2023 року у справі № 523/383/23 зазначено: «як вбачається з акту обстеження умов проживання дитина ОСОБА_4 проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_2 » (а.с.7-9).

Таким чином, на думку суду, з огляду на матеріали справи, державному виконавцю достеменно відомі відомості про місце перебування дитини та боржника, однак, державним виконавцем не надано доказів про перевірку інформації про перебування дитини за адресою, зазначеною безпосередньо у рішенні суду.

До подання державного виконавця відділу ДВС про оголошення розшуку дитини додано акт від 21.02.2023 року про відсутність боржника за місцем реєстрації, однак, як встановлено судом, та відповідно до низки клопотань, що містяться в матеріалах подання (справа №523/6086/23) боржник зазначає адресу проживання/перебування Київська область, Обухівський район, с. Стайки.

Суд звертає увагу на те, що матеріали подання хоч і містять, зокрема, постанову про відкриття виконавчого провадження, проте до них не долучено підтвердження про отримання її боржником.

Матеріали подання не містять в собі доказів щодо перевірки місця проживання боржника та малолітньої дитини за адресами вказаними в рішенні суду та документах направлених на адресу суду під час розгляду справи № 523/383/23.

Акт державного виконавця про відсутність боржника за місцем реєстрації, за відсутністю інших доказів, не може бути єдиною підставою для оголошення розшуку.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків передбачено пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, оскільки в обґрунтування подання про оголошення розшуку дитини суду не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця перебування чи місцезнаходження ОСОБА_1 , а також докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення її місця знаходження.

В порядку ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для встановлення місцезнаходження боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний або приватний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання (перебування) боржника. Тобто, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника фізичної особи або дитини державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обґрунтованість подання державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оголошення у розшук дитини ОСОБА_1 не знайшло своє підтвердження при вивчені письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а тому у суду відсутні підстави для його задоволення.

Щодо посилання в поданні на обставину того, що адвокат боржник ОСОБА_5 , ознайомилась з матеріалами подання та не з`явилась за викликом на прийом на 22.03.2023 року, суд зазначає, що згідно заяви адвоката Гайдай Я.Ф., від 17.04.2023 року між нею та ОСОБА_2 , розірвано договір про надання правової допомоги (а.с.34).

Щодо клопотання представника боржника адвоката Фоміна А.І., про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до положення п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд, зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі - об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що клопотання про зупинення подання про розшук дитини, заявлене представником боржника передчасно, а посилання на наявні ухвали Верховного Суду щодо часткового зупинення виконання рішення у справі №523/19706/19 не містять в собі об`єктивної неможливості розгляду подання, а відтак, заява про зупинення провадження задоволенню не підлягає.

З урахуванням вище викладеного, на підставі досліджених письмових матеріалів справи, суд дійшов висновку, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє правом на звернення до суду з поданням, державним виконавцем не здійснено перевірки місця знаходження/перебування боржника та дитини за вказаною в рішенні суду адресою, а відтак, подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 76, 77, 80, 81, 247, 258, 260, 261, 438, 353 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Я.О., про оголошення розшуку дитини залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: