Провадження № 2/127/2720/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Голодняк В.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки з припиненням права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 поділ земельної ділянки з припиненням права спільної часткової власності.

Позов мотивовано тим, що відповідно до Договору дарування від 11.07.2000 року позивачці належить 4/25 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Інші 13/20 частки на праві власності належить ОСОБА_3 , відповідно до Договору купівлі-продажу від 12.05.2000 року. Окрім того, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2020 року ОСОБА_3 також належать 19/100 частин від спадкодавця ОСОБА_4 , які їй належали на праві приватної власності. Також, померлій ОСОБА_5 належало на праві власності земельна ділянка за адресою знаходження вищезазначеного будинковолодіння, площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:016:0096, та позивач з відповідачем є співвласниками даної земельної ділянки. Фактично між ними дана земельна ділянка була поділена, тобто було встановлено порядок користування і будинком, однак юридично вона знаходиться в їхньому спільному користуванні. Позивачка має бажання поділити земельну ділянку виділивши свою частку і використати своє право на приватизацію. Однак, згоди щодо поділу земельної ділянки між співвласниками не було досягнуто, тому вона була змушена звернутись до суду із даним позовом. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 по Ѕ частині, відповідно до наданого проекту поділу, виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві власності по 0,0500 га кожному.

Ухвалою суду від 21.09.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано тремін для усунення недоліків.

28.09.2022 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

У ході розгляду справи позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила суд ухвалити рішення, яким виділити за ОСОБА_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 0,0500 га, позначену жовтим кольором, відповідно до кадастрового плану від 22.08.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 та виділити за ОСОБА_3 , земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 0,0500 га, позначену голубим кольором, відповідно до кадастрового плану від 22.08.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23.01.2023 року підговче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 уточненні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Судові витрати просили залишити за позивачкою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 уточненні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо задоволення позову.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно Державного атку на право власності на земельну ділянку Серія ЯЗ №269323 ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення ВМР від 04.07.2008 року №2023 27 сесії 5 скликання належить земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Співвласниками є ОСОБА_3 (спільна сумісна) та ОСОБА_1 (спільна сумісна) (а.с.5).

Відповідно до Договору дарування від 11.07.2000 року, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 4/25 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані: цілий житловий будинок з прибудовою, саманний, обкладений цеглою, житловою площею 43,5 означений в плані літерою «А», огорожа №1-4, хліви: Б,б1,Д, льох п/б, вбиральня Г, льох п/Д. В постійне користування ОСОБА_1 входить кімната 2-4, житловою площею 16,0 кв.м. (а.с.6).

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 12.05.2000 року Серія АВК №655065 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_3 купив 13/20 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані: один житловий будинок з прибудовою, зазначений на плані літерою «А», саманий, обкладений цеглою, житловою площею 43,5 кв.м., 1956 року побудови та господарські будівлі і споруди: сараї Б,б1,Д, льох- п/Б, вбиральня Г, льох п/Д, огорожа 1-4. До складу відчужуваної частини житлового будинку входять: кухня1-1, кімнта 1-2, 1-3, загальною площею 17,2 кв.м., сараї Б,б1, льох п/Б, вбиральня Г. (а.с.9).

Крім того, з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.20220 року вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з 19/100 частки житлового будинку з прибудовами, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Хоменко Л.В., приватним нотаріусом ВМНО, 12.05.2000 року (а.с.10).

З Технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що власниками з відповідними частками є ОСОБА_1 - 4/25 частки, ОСОБА_3 13/20 частки, ОСОБА_5 19/100 частки (а.с.7-8).

Крім того, приватним нотаріусом ВМНО Плахотнюк О.В. 23.01.2020 року Постановою було відмовлено ОСОБА_3 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на: частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:016:0096, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ; частку дачного будинку з прибудовою та мансардою, господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , яку прийняла його дружина ОСОБА_5 , але не оформила своїх спадкових прав. Причиною відмови є неможливість визначення складу спадкового майна, а саме на яку частку нерухомого майна необхідно видати Свідоцтво про право на спадщину (а.с.11-12).

Відповідно до Довідки про коло спадкоємців №176/01-16 від 10.11.2022 року, спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 є її син - ОСОБА_3 (а.с.36).

На аркуші справи №40 знаходиться кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0096 площею 0,1000 га, відповідно до якого ділянка № НОМЕР_1 , яка знаходиться у власності ОСОБА_1 , площею 0,0500 га, позначена жовтим кольором. Ділянка №2 знаходиться у власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , площею 0,0500 га, позначена голубим кольором.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що згоди щодо поділу спірної земелної ділянки до подачі даного позову до суду, що є спільною часткової власністю, між співвласниками досягнуто не було. Доказів про те, що між співвласниками була домовленість про визначення розмірів часток, матеріали справи не містять.

За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Нормами ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 86 та ст. 87 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Вимогами ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що вимоги позовів обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:016:0096, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частині.

Виділити за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 0,0500 га, кадастровий номер :03:016:0096,позначену жовтим кольором, відповідно до кадастрового плану від 22.08.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити за ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 0,0500 га, кадастровий номер :03:016:0096,позначену голубим кольором, відповідно до кадастрового плану від 22.08.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 26.01.2023 року.

Суддя: