ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7451/22
провадження № 8/753/6/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. м. Київ

Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Мельничук В.В., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву адвоката Боровик Ігоря Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 03.08.2022 року у справі № 753/7451/22 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся адвокат Боровик І.В., який діє в інтересах ОСОБА_6 , за заявою про перегляд судового наказу за новоявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначено, що 03.08.2022 року Дарницьким районним судом було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_5 , про стягнення з ОСОБА_4 , аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 . 28.03.2022 року заявниця ОСОБА_5 , разом з донькою ОСОБА_7 , перетнули державний кордон, виїхали з України в напрямку Федеративної республіки Німеччини, та по теперішній час не повернулись. Батько дитини не надавав згоди на виїзд дитини у супроводі матері за межі України. ОСОБА_5 , не погоджувала з батьком виїзд дитини за кордон, вважає, що мати дитини порушила обов`язок, встановлений ч.1 ст. 157 СК України, відповідно до якої питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У зв`язку з чим просить скасувати вищевказаний судовий наказ у зв`язку з ново виявленими обставинами.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви з викладених в ній обставин, додатково зазначив, що вказаний судовий наказ порушує права дитини, оскільки дитина наразі мешкає у Федеративній республіці Німеччина, де витрати на її утримання здійснюються у євро. Враховуючи, це при вирішенні питання про стягнення аліментів необхідно було б залучити орган опіки та піклування.

Представник заінтересованої особи заперечував проти задоволення заяви, вказав, що ОСОБА_5 , у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, в інтересах безпеки дитини була вимушена виїхати за межі України, окремо вказав, що зазначеними діями боржник намагається ухиляться від обов`язку батька утримувати свою дитину. Просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та стягнути з ОСОБА_4 , витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2500,00 грн. Окремо зазначив, що обставини наведені в заяві не є нововиявленими.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши сторони суд приходить до наступного висновку.

За приписом статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи .

За змістом вказаної норми процесуального закону нововиявлені обставини передбачають наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, а особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному слуханні, а також що цей доказ є вирішальним у справі.

Відповідно до положень частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Аналіз змісту норм Розділу ІІ ЦПК України (статті 160-173) дає підстави для висновку, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Оскільки судовий наказ є немотивованим судовим рішенням, процедура його видачі обмежується перевіркою дотримання правил предметної, суб`єктної та територіальної юрисдикції (підсудності), відповідності вимог передбаченому законом переліку (стаття 161 ЦПК) та наявності у заяві про видачу судового наказу визначених законом реквізитів (стаття 163 ЦПК).

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд може прийняти лише два рішення - видати судовий наказ або постановити ухвалу про відмову у його видачі.

Стаття 165 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Такими підставами є: подання заяви з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (без додержання визначеної законом форми та змісту); подання заяви особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписання її або підписання особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявність обставин, передбачених частиною першою статті 186 цього Кодексу (які є підставами для відмови у відкритті провадження у справі); з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності; отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Водночас визначені процесуальним законом підстави для відмови у видачі судового наказу у заяві боржника не наведені, а обставини, на які він посилається, не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки навіть при наявності у суду на момент видачі оспорюваного судового наказу інформації про виїзд дитини за кордон без згоди батька, зазначена інформація не вплинула б на результат розгляду заяви стягувача про видачу судового наказу. При цьому суд враховує, що сторонами не заперечується, що наразі дитина мешкає разом з матір`ю.

Зважаючи на вищенаведене, передбачені законом підстави для скасування судового наказу відсутні.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), матеріали заперечення представника стягувача не містять.

З урахуванням наведеного, вимоги представника ОСОБА_3 , про стягнення з ОСОБА_4 , витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Боровик Ігоря Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 03.08.2022 року у справі № 753/7451/22 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 10.03.2023 року

Суддя С.В. Кулик