ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1066/23 Справа № 265/979/22 Суддя у 1-й інстанції - Копилова Л.В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням (суддя першої інстанції Копилова Л.В.) , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, у сумі 436003,69 доларів США.

У межах розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все (рухоме та нерухоме) майно та грошові кошти, що належать відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах заявленої суми позову.

Обгрунтовуючи подану заяву, банк посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідачів може утруднути чи зробити неможливим виконання рішення у вказаній справі у разі задоволення позовних вимог, так як майно, належне відповідачам, ніяким чином не обтяжене, тому вони мають можливість вільно розпорядитись ним, здійснити його відчуження на користь третіх осіб, що зробить ускладненим виконання рішення суду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у справі за його позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову у даній справі. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать відповідачам в межах заявленої суми позову.

Так, банк вважає безпідставною відмову суду першої інстанції у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено обов`язку позивача надавати інформацію щодо конкретного майна відповідачів, за рахунок якого ставиться питання про забезпечення позову. При цьому банк зауважив, що йому не відомо яке саме майно, кошти є у власності відповідачів у справі та їх вартість, що, на думку апелянта, не може бути перешкодою у вжитті заходів забезпечення позову з огляду на можливість відчуження майна і утруднення виконання можливого рішення суду. Майно відповідачів жодним чином не обтяжено, що може призвести до уникнення їх відповідальності у разі примусового виконання рішення суду.

21 жовтня 2022 року апеляційна скарга з додатками надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року витребувано з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 265/979/22.

Проте, матеріали цивільної справи до апеляційного суду не надійшли.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року направлено до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали апеляційного провадження по цивільній справі № 265/979/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, для вирішення питання щодо відновлення судового провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року відновлено втрачене судове провадження справи в частині ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.02.2022 рокуу справі №265/979/22 та викладено її текст.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 отримала 27 січня 2023 року електронною поштою (а.с.138)

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року справу призначено до розгляду.

Судові повістки сторони отримали електронною поштою 15 лютого 2023 року. (а.с.141-143).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 22 лютого 2023 року відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені.

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Данильченко О.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Обгрунтовуючи подану заяву, банк посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідачів може утруднути чи зробити неможливим виконання рішення у вказаній справі у разі задоволення позовних вимог, так як майно, належне відповідачам, ніяким чином не обтяжене, тому вони мають можливість вільно розпорядитись ним, здійснити його відчуження на користь третіх осіб, що зробить ускладненим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що чинне законодавство не передбачає, що надання інформації щодо конкретного майна є обов`язком позивача, а ненадання такої інформації є підставою для відмови у задоволенні заяви, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах поданої заяви відсутні відомості на яке саме майно, яке належить відповідачам, позивач просить накласти арешт, відсутні відомості щодо вартості такого майна, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити факт того, що накладення арешту на зазначене майно є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що позивачу невідомо яке само майно (кошти) є у власності відповідачів та їх вартість; проте відсутність таких відомостей у позивача не має бути перешкодою у забезпеченні позову, захисту інтересів позивача та надання можливості відповідачам ухилитись від виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки суд позбавлений можливості накласти арешт на все (рухоме та нерухоме) майно та грошові кошти, що належать відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах заявленої суми позову, без зазначення його індивідуальних ознак та враховуючи те, що позивачем в клопотанні про забезпечення позову належно не обгрунтовано необхідності забезпечення позову саме у спосіб накладення арешту на все майно відповідачів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного вище, Дніпровський апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2022 року немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст постанови складений 23 лютого 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна