Справа №591/138/22
Провадження № 2-ві/591/2/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Шелєхова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Северинової А.С. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

встановив:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

13 березня 2023 року ОСОБА_1 подала письмове клопотання, в якому зазначає про недовіру головуючому судді Севериновій А.С., оскільки вважає незаконним прийняте суддею рішення про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до неї про стягнення моральної шкоди до Недригайлівського районного суду Сумської області. Також зазначає, що не довіряє своєму адвокатові та вимагає її замінити.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом без повідомлення учасників справи, окрім тих випадків, коли суд визнає за потрібне заслухати учасників справи.

Суд, вивчивши заяву та матеріали цивільної справи не вважає за необхідне здійснювати виклик учасників справи для вирішення відводу, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд заяви про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Як передбачено статтею 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Згідно зі статті 54 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на клопотання позивачки про відвід судді Северинової А.С., підставою для відводу зазначено її незгода з процесуальним рішенням судді про передачу цивільної справи № 591/6876/22 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до Недригайлівського районного суду Сумської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Таким чином, доводи, які наводить позивачка як підставу сумніву в неупередженості та об`єктивності судді, фактично базуються на суб`єктивній оцінці процесуальних рішень судді. Інших обставин, які б викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, не встановлено, тому суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36,40, 258, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Северинової А.С. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Г.В. Шелєхова