Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/2660/21
Провадження № 2/553/425/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Кір`якової Я.Г., представника відповідача Глуховецького О.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання угоди недійсною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із згаданим позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в якому прохає визнати недійсним договір позики № 0693-6478 від 07.05.2021, що укладений між нею та відповідачем та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 30.09.2021 позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою від 15.11.2021, з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.

20.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, а 29.12.2021 відповідачем подано клопотання про стягнення витрати на правничу допомогу.

За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27.01.2022 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

21.02.2022 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання було відкладено для надання можливості подати відповідь на відзив.

21.03.2022 позивачем подано відповідь на відзив. Також 21.03.2022 представником позивача повідомлено про зупинення ним повноважень адвоката.

18.04.2022 позивачем подано клопотання про долучення до справи документів, на підтвердження повноважень іншого представника.

Ухвалою суду від 31.05.2022 задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Одночасно за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31.05.2022 підготовче провадження у справі було закрито з призначенням до розгляду по суті на 23.06.2022.

В подальшому судові засідання у справі були призначені на 13.07.2022, 16.09.2022, 25.10.2022, 29.11.2022, 27.12.2022, 01.03.2023, 08.03.2023.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, позивач та її представник в судове засідання не прибули, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались, причин не прибуття не повідомили.

Представник відповідача в судовому засіданні прохав залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 у зв`язку із повторним не прибуттям в судове засідання позивача та її представника, а також стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

Вирішуючи заявлене клопотання суд вказує про наступне.

У відповідності до ст.ст.43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно із ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно із ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно із ч.5 ст.130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі, а у відповідності до ч.2 ст.131 ЦПК України, якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною 5 ст.223 України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.

З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо у судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто право позивача як особи, що подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Так, позивач правом подання відповідної заяви про розгляд справи за її відсутності не скористалась, вона та її представник, будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи двічі поспіль, а саме 01.03.2023 та 08.03.2023, до суду не прибули.

При цьому суд звертає увагу, що представник позивача брав участь у справі в режимі відеоконференції, проте не був активний у системі відеоконференцзв`язку за повідомленим ним у клопотанні від 31.05.2022 засобом зв`язку та згідно із ч.5 ст.212 ЦПК України, саме учасник справи, який подав відповідну заяву, несе ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду.

За таких обставин, у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, та представника позивача, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

При цьому суд зауважує, що особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами та має добросовісно виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, й відповідно несе процесуальні ризики.

Наслідком повторної неявки в судове засідання позивача, який виявляв намір брати участь у судових засіданнях, про що свідчить не подання ним відповідної заяви про розгляд справи у відсутність, та був достовірно обізнаний про здійснення ініційованого ним судового провадження, є залишення позову без розгляду, і вказаний процесуальний ризик несе саме позивач, як ініціатор судового розгляду.

Щодо клопотання представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (ч.3 ст.257 ЦПК України).

Зі змісту ч. 5 ст. 142 ЦПК України вбачається, що відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Згідно роз`яснень викладених у пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Представником відповідача не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень ч.5, ч.6 ст. 142, ч.9 ст. 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ст. 4 ЦПК України, ст.55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої ст.142 ЦПК України та відмовляє в задоволені вказаної заяви.

Керуючись ст.ст.43,44,128,131,212,223,257,260,261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання угоди недійсною залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих