Справа № 158/56/22
Провадження № 2/0158/10/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Позовні вимоги мотивував тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 29.07.2001 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.12.2018 року було розірвано.
За час перебування у шлюбі вони набули (серед іншого майна) за спільні кошти транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 », який був зареєстрований за відповідачем.
Згідно звіту про оцінку колісних транспортних засобів, вартість автомобіля марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 » становить 202972 грн.
На підставі наведеного, беручи до уваги те, що автомобіль перебуває у володінні відповідача, остання ним користується, а тому просить стягнути з неї компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля у розмірі 101486 грн.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.
Відповідно до відзиву на позовну заяву, поданого представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Філіповичем В.Є., останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не зазначено підстав для стягнення компенсації вартості часток у спільному майні подружжя.
13.05.2022 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Карпука А.С. до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній зазначає, що після розірвання шлюбу між сторонами автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 » залишився за відповідачем, а автомобілі «Mercedes Benz 208D», 1995 року випуску, який 21.08.2019 року був проданий та автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2002 року випуску, який також був відчужений - за позивачем.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.03.2022 року закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Представником останнього адвокатом Карпуком А.С. до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того зазначив, що заяву про стягнення витрат на правову допомогу буде подано в 5-денний строк.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Філіповчи В.Є. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (рекомендованим повідомленням та телефонограмою), причини неявки суду невідомі.
Всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 29.07.2001 року, який в подальшому було розірвано на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.12.2018 року.
У судовому засіданні встановлено, що підтверджується постановою Волинського апеляційного суду від 28.03.2022 року, в період перебування у шлюбі позивачем ОСОБА_1 08.06.2005 року придбано автомобіль марки «Mercedes Benz 208 D», 1995 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_2 », який 21.08.2019 року проданий, а також 03.08.2007 року придбано автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2002 року випуску, який також проданий 09.01.2019 року /а.с.61-67/.
Крім того, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , у період перебування у шлюбі, а саме 16.07.2013 року, відповідачем по справі ОСОБА_2 придбано автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 » /а.с.15-16/.
Відповідно до звіту про оцінку транспортних засобів, вартість автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 », станом на 16.12.2021 року, становить 202972 грн. /а.с.17-30/.
Вказаний транспортний засіб знаходиться у розпорядженні відповідача ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами по справі.
Також судом встановлено, що вищевказані транспортні засоби, які перебували у користуванні позивача ОСОБА_1 продані 21.08.2019 року та 09.01.2019 року, що також сторонами у справі не заперечується.
За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
За змістом наведених норм, факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.
Приведені норми чинного законодавства України та досліджені обставини в ході судового розгляду дають підстави зробити висновок про те, що спірні автомобілі були придбані під час шлюбу подружжя, тобто є їх спільним сумісним майном.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Згідно вимог ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Саме такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15-ц.
Отже, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) дійшов висновку про те, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Тобто, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
У судовому засіданні встановлено, шо звіти про оцінку оспорюваних колісних транспортних засобів, надані позивачем ОСОБА_1 визначені на час розгляду справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 76 - 81, 141, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дві тисячі сто п`ятдесят чотири) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Карпук Андрій Сергійович, адреса: м. Луцьк, вул. П`ятницька гірка, 12/19, Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Представник відповідача адвокат Філіпович Володимир Євгенійович, адреса: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 35/5, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька