провадження 6/201/49/2023
УХВАЛА

22 лютого 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Дніпровського обласного центру зайнятості про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення боргу та витрат,

ВСТАНОВИВ:

Жовтневий районний центр зайнятості м. Дніпропетровська 12 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу та витрат, позовні вимоги не змінювалися і не уточнювалися.

30 травня 2017 року було замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2016 рокуу цивільній справі № 201/11571/16-ц, на виконання якого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 21 листопада 2016 року видано виконавчий лист № 201/11571/16-ц, на Дніпровський міський центр зайнятості (49017, м. Дніпро, вул. Авіаційна, 41, код ОКПО 40991299, р/р 7113 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012).

Дніпровський обласний центр зайнятості 14 лютого 2023 року звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважає можливим розглядати питання про заміну сторони виконавчого провадження за їх відсутності.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 „Совтрансавто-Холдинг " проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

За ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, а також допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, суд вважає можливим замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження по цивільній справі № 201/11571/16-ц за позовом Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення боргу та витрат, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року позовну заяву задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська борг в сумі 22907 грн. 70 коп. та витрати на судовий збір в сумі 1218 грн., а всього 24125 грн. 70 коп..

Зазначене заочне рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили та за заявою стягувача судом було видано виконавчі листи по справі.

Оцінивши представлені і добуті докази, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована та підлягає задоволенню, а тому слід замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) за рішенням суду по справі № 201/11571/16-ц за позовом Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення боргу та витрат та ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року, яку було змінено на Дніпровський міський центр зайнятості (49017, м. Дніпро, вул. Авіаційна, 41, код ОКПО 40991299, р/р 7113 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) на Дніпропетровський обласний центр зайнятості (49006, м. Дніпро, вул. Ю. Савченка, буд. 12, фактична адреса: 49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки, буд. 4, , р/р UA 1706186, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172), оскільки згідно наказу Міністерства економіки України від 18.10.2022 року № 3910 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості».

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

До єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис від 05 жовтня 2022 року № 026035938 про державну реєстрацію юридичної особи.

Таким чином, з 05.10.2022 року Дніпропетровський обласний центр зайнятості є правонаступником Дніпровський міський центр зайнятості.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник та кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (п. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже за змістом статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження вона замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пункту 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається заміна сторони іншою особою.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме до такого правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122цс13.

Часиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене та зазначене, а також надані докази та встановлені обставини під час розгляду заяви суд приходить до висновку про можливість заміни сторону (стягувача) виконавчого провадження з Соборної районної у м. Дніпрі ради на Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, крім того не може суд прийняти до уваги будь-які заперечення заінтересованих осіб по справі, в зв`язку з тим, що вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені, а тому з урахуванням зазначено та вище викладеного суд приходить до висновку, що заява в цій частині обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону та така, що підлягає задоволенню.

Таким чином відбулася зміна кредитора у зобов`язанні та Дніпропетровський обласний центр зайнятості набуло статусу нового кредитора, тобто у зобов`язанні змінився кредитор, крім того не може суд прийняти до уваги будь-які заперечення заінтересованих осіб по справі щодо вище наведеного, оскільки вони спростовуються зазначеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені, а тому з урахуванням зазначено та вище викладеного суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону та така, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим стягувача Дніпровський міський центр зайнятості слід замінити на його правонаступника Дніпропетровський обласний центр зайнятості.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 258, 259, 260, 261, 353, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпропетровський обласний центр зайнятості про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача, по цивільній справі № 201/11571/16-ц за позовом Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення боргу та витрат, з Дніпровського міського центру зайнятості (49017, м. Дніпро, вул. Авіаційна, 41, код ОКПО 40991299, р/р 7113 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) на його правонаступника Дніпропетровський обласний центр зайнятості (49006, м. Дніпро, вул. Ю. Савченка, буд. 12, фактична адреса: 49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки, буд. 4, , р/р UA 1706186, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172).

Ухвала набрала законної сили 22 лютого 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.А Антонюк