Справа № 504/3589/21
Провадження № 2/504/569/23
17.02.2023смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря Завади Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, у заочному порядку, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та стягнення в рівних частках судового збору, -
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Одночасно, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала.
Відповідачі - повторно не з`явилися у судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні зворотні поштові повідомлення, у зв`язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідачів.
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2023 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
09.06.2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 200609-002, згідно із п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у сумі 35 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.
П. 2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснювати плату за його користування до закінчення строку дії Договору згідно графіку передбаченого договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань.
Згідно до п. 6.1.1.2 кредитного договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі у разі затримання сплати частини кредиту/або процентів щонайменше на календарний місяць, а за кредитом забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці.
Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору № 200609-002 від 09.06.2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 200609-002-01 від 09.06.2020 року.
Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором виконувати зобов`язання гр. ОСОБА_1 у розмірі, що виникли з договору № 200609-002 від 09.06.2020 року, укладеного між позичальником та кредитодавцем.
Згідно з п. 3.1 договору поруки у випадку невиконання позичальником свого зобов`язання поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до п. 4.2 кредитного договору плата за користування кредитом складає 5,9 % в місяць від загального розміру кредиту. Крім, щомісячних процентів, стягуються разові проценти розміром 5,9 % від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь яка гарантія, будь яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору.
Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, відповідачу на банківський рахунок перераховано кредитні кошти в розмірі 32 935 грн., із врахуванням стягнутих разових процентів котрі визначені п. 4.2 кредитного договору в розмірі 5,9 %, що в грошовому еквіваленті складає 2 065 грн.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з п. 2.2 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами та пені.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2. ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов`язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов`язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач ОСОБА_1 не виконує умови кредитного договору, не погашає кредит, не сплачує відсотки.
Станом на 27.01.2021 року заборгованість складає 66 707,85 грн., у тому числі:
заборгованість за тілом кредиту 35 000 грн.;
заборгованість за відсотками 28 910 грн.;
заборгованість за 3 % річних за користування кредитом 654,10 грн.;
заборгованість за інфляційними витратами по пені 2 143,75 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Цілком обгрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості, оскільки, відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України при порушенні боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.
Вирішуючи питання розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно платіжного доручення № 2101 від 20.02.2021 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 270 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені витрати на оплату судового збору в рівних частках, а всього на суму 2 270 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, ч. 2. ст. 509, 525, 526, 533, 549, 610, 611, 628, 629, 632, 1048, 1050, 1052, 1054, 1056 1 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 4-13, 76-89, 141, 258-273, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено в десятиденний строк з моменту його отримання в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.
Суддя В. К. Барвенко