Справа № 758/6117/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Моргуна Д.М.,

представника відповідача - адвоката Лісового Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути документи, що їй належать, а саме: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , свідоцтво про спадок, свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , свідоцтво про народження ОСОБА_5 , свідоцтво про розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , технічний паспорт (Ф-9) на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., договір на участь в будівництві будинку по АДРЕСА_2 ., документ про приватизацію квартир за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , свідоцтва на право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 .

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 проживає разом із сім`єю свого сина ОСОБА_2 , але відносини у них не склалися, оскільки, син намагається усілякими можливими та неможливими способами позбавити її майна. Для досягнення своєї мети він та його дружина влаштовують домашнє насильство. Однин із проявів якого і стало підставою для звернення до суду. Так, позивачка з сином є співвласниками, у різних частках, нерухомого майна, що знаходиться в місті Києві, в тому числі і квартири за адресою: АДРЕСА_6 . У вказаній квартирі також був зареєстрований і старший син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, позивачка до сьогодні не можу отримати урну з прахом померлого сина, у зв`язку з тим, що Відповідач не надає їй документи, що нададуть можливість отримати прах та належним чином поховати її сина, а його брата. Окрім цього, усі документи, що засвідчують її права на нерухомість у місті Києві, що знаходиться за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_5 , також знаходяться у відповідача.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 04.08.2022 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У серпні 2022 р. відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач проживає з дружиною, малолітнім сином, 2021 року народження, та з його мамою ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , що належить нам на праві спільної часткової власності. Позивачка на протязі довгого періоду часу їх спільного проживання, своєю поведінкою створює нестерпні умови проживання для відповідача та його сім`ї. ОСОБА_1 на протязі 2021 та 2022 років двічі визнавалася Голосіївським районним судом м.Києва винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Останній раз суд визнав її дії неправомірними 09.02.2022, на даний час вищевказані рішення суду набрали законної сили. Позивачка стверджує, що не може отримати урну з прахом померлого сина у зв`язку з тим, що відповідач не надає документи, але у відповіді Ритуальної служби СКП «Київський крематорій» від 16.06.2022 № 01-04/239 зазначено, що відповідачка не є виконавцем волевиявлення волі померлого, тому Ритуальна служба СКП «Київський крематорій» не має правових підстав видати їй урну з прахом померлого. Звинувачення позивачки, що начебто у відповідача знаходяться її документи, не підтверджується жодними доказами, документи позивачки ніколи не знаходилися у відповідача.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Позивач додала, що вона не хоче отримувати повторні свідоцтва в органах ДРАЦС, а дублікат документа про право власності на квартиру не може отримати.

Представник відповідача в судовому засідання проти вимог позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає разом із своїм сином - відповідачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 .

У сторін по справі склались конфліктні відносини, що підтверджується постановами Голосіївського районного суду м.Києва у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП, протоколи за якою складались стосовно обох сторін у справі.

Як стверджує позивачка, вона з відповідачем є співвласниками в різних частках нерухомого майна, що знаходиться в м. Києві в тому числі і квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартири також був зареєстрований і старший син позивача - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідоцтво про право власності на квартиру їй необхідно для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що до теперішнього часу вона не може отримати урну з прахом померлого сина, у зв`язку з тим, що відповідач не надає їй документи, які нададуть їй можливість отримати прах та належним чином поховати її сина. Більш того, у нотаріальній конторі позивачка також не може вчинити жодних дій, оскільки відповідач фактично заховав усі її документи, які потрібні для оформлення спадщини.

Крім того, позивач стверджує, що всі документи, які засвідчують її права на нерухомість у місті Києві, що знаходиться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 також знаходяться у відповідача.

Листом Ритуальної служби СКП «Київський крематорій» від 16.06.2022 р. за вих.№ 01-04/239 позивачу відмовлено у отриманні праху померлого ОСОБА_5 з посиланням на те, що договір-замовлення на організацію та проведення поховання померлого ОСОБА_5 з нею не укладався, а відповідно до Правил користування крематоріями, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.08.2013 р. ; 373, урну з прахом отримує особа, яка є виконавцем волевиявлення померлого, з якою укладеного Договір-замовлення на організацію та проведення позовання.

Як зазначає позивач, вона неодноразово намагалася вирішити питання у досудовому порядку, але будь-які намагання вирішити питання мирним шляхом блокуються зі сторони відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2020 року (справа № 560/898/16-ц) висловлено висновок, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Позивач стверджує, що вищевказані документи знаходяться у відповідача.

Допитана в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , яка є дочкою позивачки та рідною сестрою відповідача, показала, що мати сама забрала у неї папку з документами.

Свідок ОСОБА_7 , яка є подругою позивача, суду показала, що не бачила, щоб відповідач забирав папку з документами, а коли приїхала поліція, то вони обидва показали приватизаційні документи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є подругою позивача, показала, що позичала ОСОБА_1 гроші в розмірі 20 тис.грн. на поховання сина, а у неї знаходяться документи на подільську квартиру, але їх зміст вона не знає.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами того, що документи, про витребування яких заявлено позивачем, перебувають у відповідача.

Отже, на день розгляду справи позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а саме, що вищевказані документи знаходяться у відповідача, а відтак, суд з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, позов є необґрунтованим, обставини, викладені в ньому, не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Окрім цього, суд звертає увагу позивача, що за отриманням документів, які, як зазначає позивач у неї відсутні, а саме: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , свідоцтво про спадок, свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , свідоцтво про народження ОСОБА_5 , свідоцтво про розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , вона може звернутись до органів ДРАЦС, оскільки по всіх цих документах складені актові записи, ці документи стосуються ОСОБА_1 , а тому повторні свідоцтва можуть бути видані ОСОБА_1 . Більш того, позивачем не надано суду документів, що органами ДРАЦС не видаються відповідні повторні свідоцтва, позивачем не надано. Також позивачем не надано доказів того, що вона не може отримати інші повторні документи (дублікати), про повернення яких просить зобов`язати відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягають стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.129 Конституцією України, ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Н. М. Ларіонова