Справа № 698/799/22
Провадження № 2/698/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 січня 2023 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Гончар Т.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» 12268,69 грн., з яких 7592,34 грн. тіло кредиту, 3378,97 грн. процентів за користування грошима, 1297,38 грн. донарахованих процентів, а також стягнути на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» з ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2481,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.02.2021 року Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» уклала з ОСОБА_1 (далі Відповідач-1) договір № Та-0061 про надання кредиту в розмірі 20000,00 грн. строком на 12 місяців, за яким остання 17.02.2021 р. отримала 20000,00 грн., та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування грошима в строки згідно графіку передбаченого в додатках до договору кредиту, але свої зобов`язання по договору не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.10.2022 р. її заборгованість перед Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» становила 12268,69 грн., з них 7 592,34 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3378,97 проценти, 1297,38 проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вищевказаним договором кредиту за неї згідно договору поруки № Та-0061 від 17.02.2021 р. поручилися ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за умовами яких поручителі і боржник відповідають перед банком за порушення обов`язків, передбачених договором, як солідарні боржники.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився але надав на адресу суду заяву від 10.01.2023 року в якій позов підтримує у повному обсязі, просить суд судові засідання по даній справі провести без участі представників позивача.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 05.12.2022 року провадження по зазначеній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачі повідомлялися про розгляд справи належним чином, відзивів не подали, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до змісту ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Судом встановлено, що 17.02.2021 року між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 була підписана заява-анкета, згідно якої ОСОБА_1 просила надати їй кредит (відкрити кредитну лінію) в сумі 20000,00 грн. строком на 12 місяців, для погашення заборгованості.

Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту (кредитної лінії) від 17.02.2021 року № Та-0061 про надання ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії, з лімітом кредитування 20000,00 грн. строком на 12 місяців, а позичальниця зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов договору.

Із копії зазначеного договору вбачається, що сторони при його укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема порядок та умови надання кредиту, забезпечення кредиту, плату за користування кредитними коштами та порядок розрахунків, що визначено розділом 3 та 4 вказаного кредитного договору, а також графік повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним.

Для забезпечення повного й своєчасного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 17.02.2021 року № Та-0061 було укладено: договір поруки № Та-0061 від 17.02.2021 року між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Згідно з умовами зазначених договорів поруки поручителі беруть на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають із договору кредиту № Та-0061 від 17.02.2021 р., за яким Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» надає кредит ОСОБА_1 в сумі 20000,00 грн..

Із додатків до договору кредиту (кредитної лінії) № Та-0061 від 17.02.2021 р. вбачається, що ОСОБА_1 отримала від Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» кредитні кошти у сумі 20000,00 грн. що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.02.2021 року. Тобто, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав і надав позичальниці кредит у розмірі 20000,00 грн. під 42 % річних від суми залишку кредиту.

Згідно копії особової картки позичальника вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала кошти для погашення заборгованості за договором кредиту (кредитної лінії) № Та-0061 від 17.02.2021 року, однак станом на 30.10.2022 р. заборгованість за сумою кредиту становила 12268,69 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту складала 7592,34 грн., проценти за користування грошима 3378,97 грн., а також проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням 1297,38 грн..

Факт підписання сторонами договору кредиту (кредитної лінії) № Та-0061 від 17.02.2021 року та отримання коштів відповідачкою ОСОБА_1 не спростовано, тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами.

Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кредитні кошти в добровільному порядку Кредитній спілці «Кредит-СоюЗ» у встановлені строки згідно графіку повернення основної суми кредиту та погашення процентів за них не були повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Позивач, пред`являючи вимогу про стягнення боргу за договором кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник) та процентів за користування грошима, стягнути заборгованість за донарахованими процентами за період з 13.11.2021 року по 17.02.2022 року в сумі 1297,38 грн..

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім наведеного розрахунку заборгованості суми процентів, що підлягає донарахуванню, посилався на умови п. 6.3 договору кредиту.

У пункті 6.3 договору кредиту від 17.02.2021 року № Та-0061, укладеного між кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 , передбачено, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу спілки зобов`язаний сплатити 65 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, але в межах суми, не забороненої законами України.

ОСОБА_1 не виконувала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором кредиту, а позивачем крім підтвердження факту користування нею кредитними коштами, також підтверджено порядок і розмір нарахування донарахованих процентів відповідно до умов пункту 6.3 зазначеного договору, а тому суд приходить до висновку, що позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Згідно з пунктом 2.1 окремих договорів поруки від 17.02.2021 року № Та-0061 кожен поручитель зобов`язався перед кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» нести відповідальність при невиконанні позичальницею ( ОСОБА_1 ) зобов`язань за кредитним договором.

Умовами пункту 3.1 договорів поруки від 17.02.2021 року № Та-0061 передбачено, що відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник ( ОСОБА_1 ) не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання згідно з договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно з пунктом 3.2 договорів поруки від 17.02.2021 року № Та-0061 кожен поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту з урахуванням інфляції; виплату процентів за користування кредитом; оплату неустойки; сплату процентів від простроченої суми згідно договору та/або ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У п. 3.5 окремих договорів поруки сторони погодили, що при виникненні прострочення за договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою погасити прострочену заборгованість боржника. Якщо поручитель, в 14 денний строк не сплатив заборгованість боржника, то він зобов`язаний додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від суми прострочення за договором.

Отже, предметом спору є договір поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

При цьому умовами зазначеного договору поруки не передбачено, що поручителі за договорами поруки від 17.02.2021 року № Та-0061 є солідарними боржниками між собою.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів за окремими договорами поруки, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами статті 554 ЦК України відсутні.

Разом з тим, для забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також для здійснення ефективного судового захисту прав та інтересів позивача, суд звертає увагу відповідачів на те, що відсутність правових підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з кожного поручителя окремо.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про те, що: позичальниця ОСОБА_1 солідарно відповідає з поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно договору поруки від 17.02.2021 року № Та-0061 та окремо несе солідарний обов`язок з погашення заборгованості за кредитом із поручителями.

При цьому поручителі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 несуть солідарну один до одного відповідальність відповідно до умов пунктів 3.1, 3.2 договору поруки від 17.02.2021 року № Та-0061. З огляду на викладене, вбачається, що відповідальність кожного з поручителів перед позивачем є солідарною разом із позичальницею як боржником за основним зобов`язанням, що випливає з пунктів 1-3 договору поруки. Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором позичальниці (боржника за основним зобов`язанням) з кожним із поручителів кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Наведене відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 711/8312/15-ц; від 01.12.2021 року у справі № 201/13782/14-ц.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки позичальниця ОСОБА_1 не належним чином виконувала свої зобов`язання за договором кредиту, а відповідно до умов пункту 3.2 окремих договорів поруки відповідальність по її зобов`язаннях в повному обсязі взяли на себе поручителі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які згідно умов пункту 3.1 договорів поруки разом із ОСОБА_1 несуть солідарну відповідальність перед кредитором, то на користь позивача Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» необхідно стягнути заборгованість за вище вказаним договором кредиту солідарно з позичальниці та поручителів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» належить стягнути документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 553, 554, 559, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (, адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, Черкаська область, 18002) заборгованість за кредитним договором від 17.02.2021 року № Та-0061 у сумі 12268,69 (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 69 (шістдесят дев`ять) коп., з яких 7 592 (сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві) грн. 34 (тридцять чотири) коп. заборгованість по тілу кредиту, 3378 (три тисячі триста сімдесят вісім) грн. 97 (дев`яносто сім) коп. заборгованість за процентами, 1297 (тисячу двісті дев`яносто сім) грн. 38 (тридцять вісім) коп. заборгованість за донарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (, адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, Черкаська область, 18002) судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко