Справа № 756/4643/22
Провадження № 2/185/350/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
У червні 2022 року позивач звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення боргу за розписками.
Ухвалою від 17.10.2022 Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області постановив прийняти та відкрити провадження по цивільній справі за позовом позивача до відповідача про стягнення боргу.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.11.2021 року та 01.12.2021 року між ним та Відповідачем було укладено договори позики, за яким Відповідач позичив у нього грошову суму у розмірі 39 921,21 грн. та 23 000,00 грн., які зобов`язаний був повернути до 15.12.2021 року. Договір було укладено у простій письмовій формі у виді власноруч написаних розписок.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не подавав.
Оскільки матеріали справи містять достатні дані для прийняття рішення, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних обставин.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦП України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоднідокази не маютьдля судузаздалегідьвстановленоїсили. Суд оцінюєнезалежність, допустимість, достовірність кожного доказуокремо, а такождостатність і взаємнийзв`язокдоказів у їхсукупності.
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З метою досудового вирішення питання позивачем 30 травня 2022 року було надіслано відповідачеві письмову вимогу про повернення коштів.
Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разінеможливостіповерненняборгового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Частиною 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявністьборгового документа у боржникапідтверджуєвиконання ним свогообов`язку.
Представником позивача надано суду оригінали розписок від 29 листопада 2021 року та 01 грудня 2021 року, що надані відповідачем в підтвердження свого зобов`язання щодо повернення позивачеві грошових коштів, які надав позивач.
Наявність оригіналу розписок у позивача свідчить про те, що боргове зобов`язання відповідачем не виконане.
В судовому засіданні судом перевірено правильність розрахунку суми інфляційних витрат 6 424,93 гривень, 3% річних 842,22 гривні.
Щодо стягнення 3% річних, то суд виходить з наступного: боржник прострочив грошове зобов`язання, тому згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України є підстави для стягнення з нього 3% річних, нарахованих за весь час прострочення на суму боргу.Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Суд вбачає підстави для стягнення з відповідача 3% річних за весь період прострочення, починаючи з 16 грудня 2021 року (день, наступний за вказаним у розписках днем повернення суми боргу), на всю прострочену суму. Позивач надала розрахунок 3% річних, які нараховані на прострочену суму (на суму боргу, що залишилась). Суд погоджується з таким розрахунком 3% річних і вважає його правильним та таким, що проведений за формулою, за якою прострочена сума помножується на кількість днів прострочення, помножується на 3 (три), ділиться на 100 (сто) та ділиться на 365 (днів у році).
Стосовно наданого позивачем розрахунку інфляції суд вважає за необхідне звернути увагу на таке: за змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу (як і 3% річних) входять до складу зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за коригування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу
Перевіривши розрахунок позивача по інфляційним втратам та 3% річних, суд погоджується з розрахунком вказаних сум і вважає їх розрахованими вірно.
За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 992,40 гривні, сплачений при подачі позову, що підтверджується квитанцією.
Керуючись ст. ст.263, 264, 265, 280-283 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на судовий збір в сумі 992,40 гривні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційному суду.
Суддя: В. О. Головін