Справа № 127/6481/23
Провадження № 2-о/127/128/23
УХВАЛА

10 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 01 квітня 2019 року.

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснення, наданого Верховним Судом України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (лист від 01.01.2012 року), факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право.

Тобто встановленням юридичного факту в порядку окремого провадження є процесуальне підтвердження його існування, що не пов`язане зі спором про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно заявнику для перерахунку пенсії як непрацюючій особі.

Слід зазначити, що термін припинення трудового договору є найбільш широким за об`ємом і охоплює всі випадки закінчення дії трудового договору, в тому числі за угодою сторін, закінчення строку та інші (ст.36 КЗпП України). Розірвання трудового договору, як один із видів припинення трудових відносин, торкається лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін (ст.38,40,41 КЗпП України).

Припинення трудового договору є правомірним лише за наявності наступних умов: 1) за передбаченими у законі підставами припинення трудового договору; 2) з дотриманням певного порядку звільнення за конкретною підставою;3) є юридичний факт щодо припинення трудових правовідносин (розпорядження власника, заява працівника, відповідний акт третьої сторони - суду, військкомату).

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу.

Отже припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання. Тобто припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника, так і для роботодавця, зокрема в частині підстав припинення трудових відносин, проведення з працівником усіх необхідних розрахунків (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога тощо).

В даному випадку, звернувшись до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин, заявник зазначила, що вона не може належним чином оформити припинення трудових відносин, в трудовій книжці не зазначено про її звільнення. При цьому матеріали справи не містять і підстав припинення трудових відносин (закінчення строку, волевиявлення сторін тощо) та дотримання певного порядку.

Тобто із змісту заяви вбачається, що між заявником та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 існує спір щодо припинення трудових відносин та підстав їх припинення, внесення записів до трудової книжки, повідомлення про припинення відносин відповідні органи, тобто трудовий спір.

Вищевикладене не суперечить правовій позиції, висловленій Верховим Судом в постанові від 03 травня 2018 року в справі N 235/3754/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, та виходячи з роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 та листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, дійшов висновку, що встановлення факту припинення дії трудового договору пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а тому слід відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин.

Суд вважає, за необхідне роз`яснити заявнику її право на звернення із захистом своїх прав та законних інтересів до суду із позовною заявою до роботодавця у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 261, 293, 315, 352, 353, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин.

Роз`яснити заявникові, що відмова у відкритті провадження в справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою.

Роз`яснити заявникові, що особа має право звернутися до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявникові разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: