Провадження №2/760/5053/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Аксьонової Н.М.

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богдан О.О. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 12500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття і починаючи з дня подачі позову до суду, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги адвоката.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2929, свідоцтво серії НОМЕР_1 . Шлюб розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року у справі №760/9393/16-ц. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , яка постійно проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні та вихованні.

Представник позивача наголошує, що відповідач є працездатним молодим чоловіком, який не має на утриманні інших осіб та дітей, крім доньки ОСОБА_4 . ОСОБА_2 часто їздить на відпочинок за кордон, відвідує спортивні зали, ресторани. Відповідач отримує доходи зі Спеціалізованого інтернет-магазину натурального меду «Бджілка», є засновником (учасником) ТОВ «Інтерстандарт Аудит», є засновником (учасником) ТОВ «TI Менеджмент»; засновником (учасником) ТОВ «Весела бджілка». При цьому жодної участі у вихованні доньки відповідач не бере, досягнути згоди щодо добровільної сплати аліментів не вбачається можливим.

Представник позивача вважає, що для забезпечення та підтримки належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку неповнолітньої дитини, потрібно стягнути з відповідача аліменти у розмірі 12500 тисяч гривень щомісячно. Зазначена сума дасть змогу позивачу як матері покривати витрати на: оплату навчання в Спеціалізованій школі №43 з поглибленим вивченням предметів суспільно-гуманітарного циклу «Грааль» міста Києва - 1500 грн на рік; відвідування екскурсій, філармонії, театру - 300 грн на місяць; додаткову англійську приватно 2 рази на тиждень - 280 грн х 8 занять = 2240 грн на місяць; додаткову німецьку приватно 2 рази на тиждень - 280 грн х 8 занять = 2240 грн на місяць; додаткові уроки алгебри приватно 2 рази на тиждень - 300 грн х 8 занять = 2400 грн на місяць; додаткові уроки геометрії приватно 2 рази на тиждень - 300 грн х 8 занять = 2400 грн на місяць; додаткові уроки хімії приватно 2 рази на тиждень - 300 грн х 8 занять = 2400 грн на місяць; додаткові уроки фізики приватно 2 рази на тиждень - 300 грн х 8 занять = 2400 грн на місяць; купівлю одягу, взуття, білизни тощо - 7000 грн на місяць; купівлю їжі - 1500 грн на тиждень (адже необхідно врахувати, що донька з малечі мала проблеми з підшлунковою, підвищення ацетону, тому її дієта сформована і має відповідати вимогам її організму); медичну страховку - 17000 грн на рік; відвідування басейну - 6990 грн на рік; оплату користування доньки телефоном, інтернетом, міським транспортом; купівля книг, вітамінів, ліків за потреби, канцелярії; оплата за користування донькою житлово-комунальними послугами, водою та електрикою; купівля предметів гігієни; відвідування щомісяця перукарні; зустрічі з друзями у кафе та розважальних закладах.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

09 грудня 2022 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив задовольнити позовні вимоги частково та призначити сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 4000 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. Зазначає, що після розлучення відповідач із позивачем досягнули згоди з добровільної участі батька в утриманні доньки, вказане підтверджує графіком здійснення платежів на утримання неповнолітньої дитини протягом 2017 року за підписом позивача про підтвердження їх отримання. Надалі відповідач перераховував кошти позивачу шляхом внесення готівкових коштів в термінал банку для зарахування на особисту карту ОСОБА_1 . Потім позивач відкрила персональну дитячу карту на ім`я дитини, куди відповідач перераховує кошти і дотепер. Крім того, відповідач надавав допомогу в оплаті навчання та додаткових витрат на розвиток дитини, зокрема, протягом 2016-2017 років оплачував дочці курси англійської мови в приватній англомовній школі та особисто відвозив дитину на ці курси. Згодом протягом 2018-2019 років відповідач здійснював одноособово оплату курсів вивчення китайської мови. Також в період з 01 січня 2022 року по теперішній час відповідач додатково оплачує навчання доньки в підлітковому навчально-освітньому центрі Ampil, де вона проходить навчання з графічного дизайну, щомісячна оплата складає 1800 грн в місяць. Окрім того, додатково протягом 2019-2021 років відповідач оплачував навчання своїй доньці в танцювальних гуртках Клуб спортивно-бальних танців «4-us» та танцювальній студії «Art of dance», здійснював оплату за участь дитини в конкурсах та змаганнях, які проводили дані школи, а також давав кошти на придбання одягу та взуття для занять танцями. В підтвердження того, що відповідач придбавав для дитини одяг, мобільний телефон, роликові ковзани та інші речі, останній надав копії платіжних документів. Також в якості підтвердження оплати медичних послуг відповідачем надано копії актів про надання медичних послуг та копії банківських квитанцій про сплату коштів на лікування доньки. Відповідач зазначає, що протягом 2017-2018 років ним одноособово був оплачений літній відпочинок доньки в англомовному таборі Rainbow Land (Helen Doron), куди він особисто їздив з донькою, оскільки умови перебування в таборі для дітей віком до 12-ти років передбачали обов?язковий супровід дитини одним із батьків, в підтвердження надав копії переписки з адміністратором табору, копію договору про надання послуг, копію анкети-учасника та копії квитанцій про оплату відпочинку. Також в 2019 році відповідачем одноособово було організовано подорож доньці в Естонію , в підтвердження чого надав копію листка бронювання авіаперельоту та листка підтвердження бронювання. Окрім того, відповідач неодноразово пропонував позивачу надати дозвіл поїхати на відпочинок з донькою в Карпати , де проживають його батьки, однак вона категорично відмовлялась і лише одного разу дозволила поїхати доньці на відпочинок на гірськолижний курорт Драгобрат, щоб покататися на лижах.

З огляду на наведене, відповідач наголошує, що твердження позивача відносно того, що вона з 2016 року одноособово займається утриманням, вихованням, організацією побуту, навчання, дозвілля та відпочинком дитини є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

В підтвердження розміру своїх доходів відповідач надав довідку від 02 грудня 2022 року №ІА00-000002 з компанії ТОВ «Інтерстандарт аудит», де він дійсно працює та отримує заробітну плату, згідно з якою за період з 01 січня 2022 року по 30 листопада 2022 року відповідачу виплачено 106487,77 грн. Стосовно отримання доходів з інших компаній, перелік яких позивач навела у своїй позовній заяві, відповідач повідомляє, що жодна з них не є прибутковою, тому будь-які доходи з цих компаній останній не отримує.

27 грудня 2022 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_8 надійшла відповідь на відзив, у якій остання не погоджується із визначеною відповідачем сумою аліментів у розмірі 4000 грн, оскільки ОСОБА_2 приховує свої дійсні доходи і його витрати у повсякденному житті перевищують їх. Представник позивача наголошує, що відповідач наразі працює у Військовій частині НОМЕР_2 .

28 грудня 2022 року до суду надійшли заперечення щодо відповіді на відзив від ОСОБА_2 , в яких він просить суд не враховувати для розрахунку суми його грошового забезпечення кошти, які відповідач отримує як військовослужбовець, оскільки такі виплати носять нерегулярний характер та останній втратить право на отримання таких доходів по закінченню бойових дій і оплату аліментів зможе робити виключно із своєї заробітної плати, яку отримує за офіційним місцем роботи.

Ухвалами Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року та від 03 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, заперечення відповідача, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17 жовтня 2008 року серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 29 квітня 2009 року).

08 липня 2016 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/9393/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Донька залишилась проживати з матір`ю.

Як стверджує представник позивача у позовній заяві, спільна дитина на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні, потребує постійного догляду та витрат. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини між батьками не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовом.

Відповідач у відзиві на позов не заперечував проти сплати аліментів, лише просив зменшити заявлений у позові їх розмір.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як визначено статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку.

Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частина 1 статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Приписами ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків.

Крім того, суд вважає, що відповідач беззаперечно має усвідомлювати всю відповідальність покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення дитини, яка залишилася проживати разом з матір`ю та потребує матеріального забезпечення, незалежно від будь-яких обставин. Тому він зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини.

Як встановлено судом, відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про його незадовільний стан здоров`я (окрім травми руки) та про наявність у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків у справі відсутні.

Відповідно до довідки від 02 грудня 2022 року №ІА00-000002, ОСОБА_2 працює в ТОВ «Інтерстандарт аудит» з 01 грудня 2021 року та отримує 9660 грн в місяць (у серпні 2022 року - 10072,01 грн).

Інших доказів про доходи відповідача, а також щодо наявності у нього на праві власності, володіння чи користування рухомого та нерухомого майна суду не надано, клопотань про їх витребування не заявлено.

Також суд враховує, що з 27 березня 2017 року до 23 жовтня 2017 року відповідач надавав кошти на утримання дитини, що підтверджується графіком здійснення платежів на утримання неповнолітньої дитини за підписом позивача про підтвердження їх отримання.

З 13 травня 2019 року до 16 листопада 2020 року відповідач перераховував кошти позивачу шляхом внесення готівкових коштів в термінал банку для зарахування на особисту карту ОСОБА_1 . У період з листопада 2021 року до листопада 2022 року відповідач регулярно перераховував кошти на персональну дитячу карту дитини. Указані обставини підтверджуються копіями відповідних платіжних документів та копією платіжної картки на ім`я ОСОБА_9 .

У 2017 та 2018 роках відповідачем було оплачено літній відпочинок доньки в англомовному таборі Rainbow Land (Helen Doron), що підтверджується копією договору про надання послуг, копією анкети-учасника та копіями квитанцій про оплату відпочинку.

У період з 01 січня 2022 року до 21 листопада 2022 року відповідач оплачував навчання доньки в підлітковому навчально-освітньому центрі Ampli, де вона проходила навчання з графічного дизайну, щомісячна оплата складає 1800 грн в місяць.

На підтвердження оплати медичних послуг відповідачем надано копії актів про надання медичних послуг та копії банківських квитанцій про сплату коштів на лікування доньки.

Також відповідачем додано копію листка бронювання авіаперельоту та листка підтвердження бронювання, з яких вбачається, що у 2019 році вони з донькою подорожували до Естонії.

Відтак твердження позивача про те, що вона одноосібно займається утриманням дитини, спростовується наданими відповідачем доказами.

Враховуючи викладене, вік та стан здоров`я дитини, яка перебуває на утриманні матері, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 4000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно ч.1 ст.184 СК України, від дня пред`явлення позову - 09 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття

Такий розмір аліментів, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим позивач, всупереч положень статей 12, 81 ЦПК України не надала суду доказів на підтвердження того, що дитина потребує матеріальної допомоги у визначеному нею розмірі - 12500 грн.

За таких обставин позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору.

Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 09 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова