УХВАЛА

про повернення заяви

20 січня 2023 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Жовноватюк В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить визнати право власності у порядку поділу спільного майна подружжя на кошти, які знаходяться на австрійському банківському рахунку в розмірі 47 738,99 Євро, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; в порядку спільного майна подружжя стягнути з відповідача в якості компенсації різниці вартості майна (медичне обладнання, меблі, картини, речі тощо), які залишаються у власності відповідача та вартості майна, яке має бути визнане на праві особистої власності за позивачем у розмірі 324 402,00 грн; визнати за позивачем право особистої власності на рухоме майно, а саме: вишивка в рамці, графіка в рамці, добрива для квітів, декор медуза, годинник з бурштину та дерева, колекція бегемотів, приладдя для рукоділля, набір тарілок, вироби з кераміки, чайний сервіз, картини, підсвічник під золото, вази та графін, сушені квіти, набір мельхіорового столового приладдя, медичні документи позивача та неповнолітніх дітей, книги з бухгалтерського обліку та релігійної тематики, документи наукової діяльності позивача, сімейні фотоальбоми, фотографії в білих рамках, кашпо, випускна сукня, лижний шолом та костюм, штани, черевики, окуляри лижні, шарф палатнин, одяг та взуття, апарат для сушіння фруктів, набір форм для випікання, соковижималка, осмос, спортивний обруч, футбол, велосипед жіночий, степер.

Також подана заява про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та обтяжень, заборони вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Також заявник просить заборонити відповідачу та його представникам вселяти, реєструвати інших осіб у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , проникати та входити до квартири, іншим чином користуватися, володіти, розпоряджатися нею, укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, застави з третіми особами, передавати до статутного капіталу юридичних осіб.

Крім цього, заявник просить заборонити відповідачу та його представникам укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування, застави з третіми особами, передавати до статутного капіталу юридичних осіб майно, за яке позивач хоче стягнути з відповідача в якості компенсації різниці вартості майна (меблі, медичне обладнання, речі тощо).

20 січня 2023 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишено без руху, в якій зокрема зазначено, що позивачем не дотримані положення ЦПК України в частині викладення обставин, якими обґрунтовується вимоги про стягнення в порядку поділу спільного майна подружжя компенсації вартості медичного обладнання, меблів, тощо. Серед іншого зазначено також, що позивачем не наведені обставини та не долучені докази існування такого майна станом на час звернення до суду із цим позовом.

Позивач заявляє вимогу про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя,зокрема, на грошові кошти, які перебувають на рахунку в австрійському банку на суму 47738,99 Євро. Натомість позивач не викладає обставини та не долучає відповідні докази на підтвердження того, що така сума грошових коштів взагалі перебуває на рахунку в банку станом на час звернення до суду із цим позовом.

Також позивачем взагалі не викладені обставини і не долучені докази існування рухомого майна , яке наводиться нею в переліку рухомого майна, який вона долучає до позову.

Ці ж часе недоліки позивач фактично і "переніс" в свою заяву про забезпечення позову.

Крім того, заявником ніяк не обґрунтована необхідність забезпечення позову шляхом заборони користуватися вищевказаною квартирою. В даному випадку, суд акцентує увагу на необїхідності дотримання балансу прав як позивача, так і відповідача. Заявником серед іншого також не зазначено, яким чином заборона користування вказаною квартирою утруднить чи унеможливить виконання рішення по даній справі в разі задоволення позову.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р.) визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра вернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали заяви, суддею встановлено, що у ній відсутні будь-які докази на підтвердження викладених обставин щодо необхідності забезпечення позову. Заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також не містить обґрунтування обраних видів забезпечення в частині їх співрозмірності із заявленими позовними вимогами.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищенаведеного, оскільки заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення її заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя В.С. Жовноватюк