Справа № 495/1432/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 березня 2023 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась 26 лютого 2013 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

03 лютого 2022 року на адресу суду надійшла від позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 уточнена позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

04 лютого 2021 року від відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 надійшла до суду зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Короткий зміст та обґрунтування уточнених позовних вимог за первісним позовом

Свої уточнені позовні вимоги позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що за час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував з 01.09.2015 року по 25.09.2020 року на утриманні матері ОСОБА_1 , тому вона просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його утримання за період з 01.09.2015 року по 25.09.2020 року у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Короткий зміст та обґрунтування зустрічного позову

Свої зустрічні позовні вимоги позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що на час звернення з позовною заявою у 2013 року сторони проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, у фактичних шлюбних відносинах, як зазначає ОСОБА_2 , сторони перебували з 2008 року. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2012 році у сторін народилась також спільна донька ОСОБА_4 , однак, при реєстрації її народження, ОСОБА_2 батьком доньки запианий не був. Як стверджує позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , в 2015 році вони з ОСОБА_1 та дітьми переїхали в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, де проживали однією сім`єю до вересня 2020 року. В вересні 2020 року він з сином ОСОБА_5 переїхав до смт Бородіно, Тарутинського району, Одеської області. За час сумісного проживання сторони вели спільне господарство, ростили і виховували спільних дітей, ніяких спорів щодо участі у матеріальному забезпеченні спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між ними не виникало.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 просить суд встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2009 року до вересня 2020 року проживали однією сім`єю.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2013 року було відкрито провадження по даній справі.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2013 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 900,00 грн. щомісяця та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2020 року було скасовано зазначене вище судове рішення, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2021 року було прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю до розгляду в одному провадженні з первісним.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2022 року було задоволено клопотання адвоката Тулянцевої В.В., яка діє в інтересах відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , про перехід до стадії підготовчого судового засідання по даній справі. У задоволенні клопотання в частині усунення ОСОБА_6 від участі у даній справі - відмовлено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2022 року було закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Короткий виклад позицій сторін по справі

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 свої уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. У задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити.

В судове засідання відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 не з`явився, проте адвокат Тулянцева В.В., яка діє в його інтересах просила відмовити у задоволенні первісного позову, оскільки у період часу з 01.09.2015 року по 25.09.2020 року, сторони проживали однією сім`єю, ОСОБА_2 не ухилявся від матеріального забезпечення та утримання спільної дитини сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони мать спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №572.

Відповідно до Довідки про склад сім`ї №425 від 21.01.2013 року або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, виданої КП «ЖЕО-№1», до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають при матері.

Відповідно до Довідки №35 від 03.11.2020 року, виданої Бородінською селищною радою Тарутинського району Одеської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував Бородінський дитячий ясла-садок «Сонечко» Бородінської селищної ради. (Підстава: книга наказів ДНЗ за 2014-2015 рр.).

Згідно Довідки №01-01-19/28 від 10.02.2021 року, виданої КЗ «Навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад Загальноосвітня школа І ступеня» імені Сільвії Олександрівни Морозової» м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.09.2016 року по 31.05.2020 року навчався в зазначеному вище закладі освіти.

Згідно Листа №269/01-01-19 від 02.11.2021 року, виданої КЗ «Навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад Загальноосвітня школа І ступеня» імені Сільвії Олександрівни Морозової» м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховувався у неповній родині з причини розлучення батьків, фактично дитина проживала з матір`ю. Мати приводила дитину до школи вчасно, слідкувала за станом здоров`я дитини, належно виконувала свої батьківськи обов`язки. За період навчання батько ОСОБА_2 результатами навчання дитини не цікавився, участі у шкільному житті не брав, школу відвідував у першому класі кілька разів, коли забирав сина до школи.

Як вбачається з Довідки №4 від 26.01.2021 року, виданої Загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. №4 м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_3 дійсно навчався в 5-Г класі в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4 м. Білгород-Дністровського Одеської області з 19.06.2020 року по 25.09.2020 року.

Відповідно до повідомлення Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №21.8-15/1061 від 27.01.2022 року, за період з 26.02.2013 року по 30.09.2020 року заборгованість по аліментам з виконання виконавчого листа №495/1432/13-ц від 15.04.2013 року складає 116494,70 грн..

Матеріали справи також містять копію постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2020 року по справі №495/7349/20, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КпАП України (Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).

Виходячи з положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

За статтею 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Однак, в порушення норм ст. 81 ЦПК України, стороною позивачки ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що спільний син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на утриманні ОСОБА_1 в період з 01.09.2015 року по 25.09.2020 року.

Враховуючи вищезазначене, уточнені первісні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд зазначає наступне.

Стороною відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надано накладну №327 від 17.02.2013 року на покупку вікна та двері на загальну суму 3210,00 грн., товарний чек №1058 від 23.11.2012 року на покупку спального гарнітуру «Луіза».

Відповідно до Довідки №467 від 23.09.2020 року, виданою Бородінською селищною радою Тарутинського району, гр. ОСОБА_2 дійсно проживав разом з дружиною ОСОБА_1 та дітьми: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2010 року по 2015 рік.

Відповідно до КП «Тарутинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Бородінська АЗПСМ від 16.09.2020 року, гр. ОСОБА_3 з 04.2010 року по 06.2015 року знаходився на обліку в Бородінській амбулаторії.

Відповідно до КП «Тарутинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Бородінська АЗПСМ від 16.09.2020 року, гр. ОСОБА_8 з 07.2012 року по 06.2015 року знаходилась на обліку в Бородінській амбулаторії.

Відповідно до КП «Тарутинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Бородінська АЗПСМ від 16.09.2020 року, гр. ОСОБА_7 з 04.2010 року по 06.2015 року знаходився на обліку в Бородінській амбулаторії.

Згідно Довідки №22 від 02.11.2020 року, виданої Бородінським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ДНЗ», ОСОБА_7 , дійсно навчався з 01.09.2013 року по 31.08.2015 року в 1 та 2 класі в Бородінському НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ» смт Бородіно, Тарутинського району, Одеської області.

Відповідно до Довідки №345 від 16.06.2022 року, виданої Виконавчим комітетом Бородінської селищної ради Одеської області, гр. ОСОБА_2 дійсно проживає з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 з 2020 року по теперішній час.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 є її рідним братом, він жив цивільному шлюбі з 2008 по 2020 рік з позивачкою за первісним позовом ОСОБА_1 . З 2015 року вони повернулись до м. Білгород-Дністровського та жили разом. З 2020 року у позивачці ОСОБА_1 з`явився новий чоловік, який є другом її брата ОСОБА_2 .. В 2020 року вони разом ходили за покупками на ринок, відпочила в смт Бородіно. 14.06.2022 року спільні діти сторін приїхали до бабусі, а 15.06.2022 року поліція забрала дітей та повернула їх матері. Як зазначає свідок, її брат ОСОБА_2 , піклувався про дітей, забезпечував їх матеріально. ОСОБА_1 про дітей не дбала, їжі в домі не було, діти не хотіли жити з матір`ю.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 повідомила, що знає позивачку ОСОБА_1 з 2008 року, вони жили разом до 2010 року, потім переїхали в смт Бородіно та жили там до 2015 року, де разом вели господарство. З 2015 року по 2020 року ОСОБА_2 працював в столярній майстерні, свідок пояснила, що вони часто гостювали один у одного.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 , останні три роки сторони не мешкають разом. З 2017 року вони переїхали з смт Бородіно, та мешкали з 2017 року по 2020 рік по АДРЕСА_3 . Два роки сторони знімали квартиру в м. Білгород-Дністровський, потім переїхали смт Бородіно. Через два роки вони повернулися у м. Білгород-Дністровський на у них народилася дочка ОСОБА_13 . Потім чотири роки сторони жили в смт Бородіно. З 2014-2015 року по 2019-2020 роки сторони мешкали разом, ОСОБА_2 працював в с. Салгани в деревооброблюваному цеху, де працював і до від`їзду. Свідок повідомив, що інколи бачив ОСОБА_1 в нетверезому стані, діти були неопрятні та недоглянуті, просили їжу, оскільки вдома не було що їсти.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_14 повідомила, що є рідною сестрою ОСОБА_1 , з 2008 року сторони жили разом, вели сумісне господарство до 2020 року. ОСОБА_2 повністю забезпечував родину, працював в столярній майстерні в с. Салгани.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; інше. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення

спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання однією сім`єю є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу сторін, що засобом доказування встановлення факту проживання однією сім`єю не можуть бути лише покази свідків,

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду справи та розподіл судових витрат

Враховуючи вищезазначене, суд доходить до обґрунтованого висновку що, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню частково, оскільки документальне підтвердження проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 2010 року по 2015 рік, підтверджено відповідними довідками.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 141, 142, 180-184, 192 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 2, 4, 10-13, 30, 43, 49, 64,76, 81, 82, 89, 95, 141, 158, 209, 210, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 2010 року по 2015 рік.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 27.03.2023 року об 11 годині 00 хвилин.

Суддя: