ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м.Суми

Справа №583/4759/21

Номер провадження 22-ц/816/179/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року, в складі судді Сидоренка Р.В.,ухвалене у м. Охтирка,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 2003 року її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, та вона залишилася проживати разом із матір`ю. 28 липня 2020 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області у справі № 583/2636/20 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Зазначає, що на даний час їй виповнилося 18 років та вона була зарахована до Суспільної Академії Наук, відділення у Варшаві Республіка Польща на термін навчання з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2024 року, денної форми навчання факультет Філології. За навчання було сплачено за перший семестр 2750 злотих, навчальний внесок 100 злотих, внесок за студентський квиток 22 злотих, згідно договору оренди житла щомісячна орендна плата складає 1000 злотих на місяць, плата за місяць навчання складає 550 злотих. Допомогу на час навчання та проживання вона отримує від матері. Відповідач аліменти нікому не сплачує, стан його здоров`я задовільний, інших утриманців не має. Він матеріальної допомоги їй не надає, хоча має можливість її надавати на час її навчання.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на час її навчання на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісяця, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на весь час її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 22 листопада 2021 р.

Стягнуто із ОСОБА_2 454 грн. судового збору в прибуток держави.

Решта судових витрат 454 гривні, компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісяця на час навчання, але не більше ніж, до досягнення позивачем 23 років, починаючи стягнення з 22 листопада 2021 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на даний час відповідачу відомо, що позивач припинила своє навчання у вищому закладі Республіки Польща та більше не є студенткою, але вказані обставини від нього приховує.

Наголошує на тому, що коли дочка закінчила школу в м. Охтирка, він їй рекомендував продовжити навчання в Україні, проте вона вступила на навчання до Республіки Польща, а вартість навчання в Україні та у Польщі є різними.

Зазначає, що він не має високих доходів, оскільки працевлаштувався на посаду підсобного працівника до ФОП ОСОБА_4 , розмір його заробітної плати без відрахування податків і зборів складає 6700 грн, а тому він не може сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн.

Вважає, що позивачем не доведено в установленому законом порядку, що він в змозі надавати допомогу саме в такому розмірі як 5000 грн щомісячно з урахуванням розміру його заробітної плати.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Її батьки з 23 липня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2019 року було розірвано (а.с. 25).

Згідно свідоцтва, виданого Суспільною Академією Наук №111-2021 ОСОБА_1 зарахована на навчання на термін з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року, денної форми навчання факультет Філології. Згідно вказаних документів за навчання було сплачено вартість навчання за перший семестр 2750 злотих, навчальний внесок 100 злотих, внесок за студентський квиток 22 злотих (а.с. 7-8).

Згідно договору оренди житла від 02 вересня 2021 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щомісячна орендна плата за оренду житла складає в розмірі 1000 злотих (а.с. 11-14).

Дочка відповідача та його колишня дружина зареєстровані у квартирі за місцем його проживання, хоча і не мешкають в ній (а.с. 26).

Згідно довідки від 14 лютого 2022 року відповідач працює у ФОП ОСОБА_4 та займає посаду підсобного робітника за основним місцем роботи з посадовим окладом 6700 грн (а.с. 74).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції врахував, що позивач навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, а тому позбавлена можливості самостійно заробляти собі на життя, іншого забезпечення, окрім допомоги від матері не має, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою працездатною людиною, працював на заробітках за кордоном, на утримання інших осіб не має, тобто може надавати матеріальну допомогу дочці, зважаючи на часткове визнання ним позовних вимог, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважав наявними підстави для стягнення аліментів у розмірі 5000 грн, починаючи з 22 листопада 2021 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою 23 років.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В силу ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Положеннями статті 184СК України визначено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача аліментів, однак оскільки положення цієї норми не застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а відповідач не має постійного заробітку, колегія суддів визнає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина, може визначатися судом і у твердій грошовій суми у разі згоди платника аліментів.

За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

При цьому, СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен врахувати всі джерела, що утворюють дохід сторін, обов`язок обох батьків з надання відповідної допомоги та спроможність останніх її надавати.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки у розмірі 5000 грн щомісячно, не в повній мірі врахував, що позивач, обираючи навчальний заклад поза межами України та навчаючись на платній основі повинна була враховувати фінансові можливості нести такі витрати, та не врахувала матеріального становища відповідача та наявність у нього можливості надавати таку допомогу в заявленому розмірі. Крім того, в обґрунтування потреби в аліментах, позивач зазначає про оренду житла, проте не обґрунтовує, чим викликана потреба в оренді житла та неможливості користуватися гуртожитком учбового закладу. Також взагалі відсутні докази участі матері в утриманні дочки на період її навчання.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням часу звернення до суду при визначенні розміру аліментів колегія суддів бере до уваги передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу становив з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні. Також враховує рівність обов`язку батьків, оскільки не лише батько, але й мати має обов`язок матеріально утримувати дочку, а тому присудження до стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі на рівні 1500 грн, щомісячно, до закінчення навчання позивача, а саме 30 вересня 2024 року, але не довше як до досягнення нею 23 років у разі продовження навчання, на переконання колегії суддів, буде достатнім та не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

Стосовно доводів відповідача, що позивач припинила своє навчання та більше не є студенткою, колегія суддів зауважує, що на час виникнення спірних правовідносин та ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, позивач навчалася у навчальному закладі та у зв`язку із цим потребувала матеріальної допомоги. Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції факт її навчання не спростовував, проте наголошував на тому, що пропонував їй навчатися на території України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, на підставі п. 1 та 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, шляхом визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на рівні 1500грн, які підлягають стягненню з відповідача щомісячно до закінчення навчання позивача, а саме 30 вересня 2024 року, але не довше як до досягнення 23 років у разі продовження навчання.

Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат, та з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 908 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Також на підставі частин 6, 10, 13 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з присудженням на користь держави 908 грн і через часткове задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд застосував взаємозалік, ОСОБА_2 слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 283,75грн (1191 грн 75 коп. 908 грн).

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року змінити в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, на її утримання до закінчення нею навчання-до 30 вересня 2024 року, але не більше ніж, до досягнення нею 23 років у разі продовження навчання, починаючи стягнення з 22 листопада 2021 року.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 283 гривні 75 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко