Справа № 127/6738/23
Провадження 2-о/127/130/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., ознайомившись з матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , подав до суду заяву, яку назвав: «про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна» у якій просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог статей 175, 177, 296, 297 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175 ЦПК України, так і спеціальним вимогам, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Як встановлено ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Поряд з цим заявником ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено жодного доказу з якого б вбачався родинний зв`язок між ним та ОСОБА_2 як між братами.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Заявником зазначено, що ОСОБА_2 більше сорока років страждає тяжким психічним захворюванням, через хворобу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними та потребує опіки.

Поряд з цим до матеріалів справи заявник не доклав жодної медичної документації (доказів), яка б підтверджувала наведені ним обставини, окрім індивідуальної програми реабілітації інваліда, без зазначення відповідного діагнозу ОСОБА_2 .

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що фізична особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що фізична особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи про характер захворювання; довідки про постановку на облік у психіатричній установі (за наявності); виписки з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві. Поряд з цим внесена на розгляд суду заява таких відомостей не містить.

Зверненню до суду з заявою з таким предметом має передувати цілий ряд дій, спрямованих за формування доказової бази, яка у заявах з таким предметом зазвичай підтверджується: виписками із історій хвороб (амбулаторними картками хворого), довідками про знаходження, перебування особи на обліку у психіатричних лікувальних закладах тощо.

Відсутність зазначених даних (доказів) позбавляє суд можливості належно вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - однієї з найважливіших процесуальних дій, вчинення якої у справах даної категорії є обов`язковим.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною п`ятою ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищевказаних вимог ЦПК України матеріали заяви, містять копію індивідуальної програми реабілітації інваліда, яка у встановленому законом порядку не засвідчена. Ця програма є єдиним додатком до заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як встановлено ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Поряд з цим, заявник у своїй заяві не зазначив жодної заінтересованої особи.

Окрім наведеного заявник назвавши заяву «про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна», в розумінні закону вимог про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки не заявив. В заяві лише просив призначити його опікуном, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 300 ЦПК України та ч. 1 ст. 60 ЦК України здійснюється судом за поданням органу опіки та піклування. Клопотання про призначення відповідної експертизи стану психічного здоров`я особи матеріали заяви також не містять.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки заява не відповідає вимогам, встановленим ЦПК України, її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення вказаних вище недоліків - 5 днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 175, 177, 185, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків заяви у встановлений судом строк заява і додані до неї документи будуть повернуті заявнику.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: