Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
24.01.2023 394/593/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2023 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді: Партоліної І.П.
за участю секретаря: Довгій С. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоархангельськ цивільну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Лан" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
В подальшому право власності на земельну ділянку в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_1 . У 2021 році відповідач почав перешкоджати проведенню позивачем сільськогосподарських робіт на даній земельній ділянці, які супроводжувались блокуванням тракторної техніки та просто її в полі, що призвело до порушення та не виконання технологічних процесів обробітку орендованої земельної ділянки. Як наслідок, позивач не має можливості здійснювати обробіток орендованої земельної ділянки, яка на даний час засіяна сільськогосподраськими культурами відповідача.
Позивач вважає, що дії відповідача порушують його права як орендаря земельної ділянки та звернувся до суду з вимогами:
- зобов`язати відповідача не чинити перешкод позивачеві до 02.11.2031 року у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 4,68 га, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області;
- зобов`язати відповідача негайно повернути після набрання рішенням законної сили у користування позивача земельну ділянку площею 4,68 га, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.
Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що з 2015 року по 2020 рік включно він проводив одноосібний обробіток земельної ділянки, тка як жодних договорів та додаткових угод не заключав та жодних обтяжень на ділянку немає.
За ввесь період користування земельною ділянкою сплачував податок на дохід до податкової служби та Новоархангельської селищної ради.
11 травня 2021 року працівниками ПСП «Лан» було здійснено обробіток його земельної ділянки. Після його письмового звернення до підприємства була надана відповідь, що діє договір оренди земельної ділянки.
Також стверджує, що не чинив перешкод у користуванні земельної ділянки, оскільки не знав про існування договору оренди, йому ніхто не виплачував орендну плату та обробляв ділянку самостійно з 2015 по 2020 рік включно.
Окрім цього просив застосувати позовну давність у даній справі, тому що, як він вважає, строк закінчився 2018 року.
Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2022 рокупровадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 394/859/21 за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Лан» про розірвання договору оренди землі.
04 листопада 2022 року провадження у справі поновлено, оскільки від представника позивача надійшло відповідне клопотання та копія постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року, якою рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2022 року у справі № 394/859/21 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
22 листопада 2022 року представником позивача подані додаткові пояснення по справі, які судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки подання таких пояснень не передбачені чинним ЦПК України, а відповідно до частин 2, 8 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду представники позивача та відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Вказана земельна ділянка по договору оренди передана у користування ПСП «Лан», про що свідчить акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі (а. с. 11), який містить у собі підпис та печатку господарства.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про оренду землі».
Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 Закону, підлягає державній реєстрації.
Ст. 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається в письмовій формі й за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.14 цього закону).
У відповідності до ст. 27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.
Вимогами ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:
б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;
в) визнання угоди недійсною;
г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
ґ) відшкодування заподіяних збитків;
д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до пункту «г» ч.1 ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Згідно вимог ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
На підтвердження своєї позиції позивач не надав до суду щодних доказів факту перешкоджання відповідачем позивачу у здійсненні його господарської діяльності та твердження, що саме відповідач здійснив протиправні дії щодо самовільного посіву сільськогосподарських культур на земельній ділянці у 2021 році.
Судом лише встановлено, що відповідач обробляв ділянку самостійно з 2015 по 2020 рік включно, проте дана обставина не є предметом розгляду даної цивільної справи.
За таких обставин, позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що саме відповідач здійснив протиправні дії щодо самовільного посіву земельної ділянки, тобто в даний спосіб вчинив позивачу перешкоди у користуванні орендованою земельною ділянкою, тому правові підстави для задоволення позову відсутні.
Щодо твердження відповідача про закінчення строків позовної давності 2018 року суд зазначає наступне.
Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.01.2021 року (справа № 205/4349/16-ц).
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд-
У Х В А Л И В :
В задоволенні позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку визначеному ст. 354, 355 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», місцезнаходження вулиця Слави, 140, смт. Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 27 січня 2023 року.

Суддя: