Ухвала

16 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 454/1000/21

провадження № 61-1125ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» (далі - ДП «Львіввугілля») про зобов`язати відповідача забезпечити позивача безоплатним вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 тони на 2021 рік.

Позов обґрунтовано тим, що протягом 20 років позивач працював на підземних роботах на підприємствах ДП «Львіввугілля». У вересні 2013 року позивач звільнений з роботи у зв`язку із виходом на пенсію.

ОСОБА_1 вважав, що відповідно до частини 7 статті 43 Гірничого закону України та пунктом 12.10.1. Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України він має право на забезпечення безоплатним вугіллям на побутові потреби, оскільки з листопада 2019 року проживає в будинку АДРЕСА_1 , в якому встановлено пічне опалення та кухонні вогнища для приготування їжі, які працюють на твердому паливі - вугіллі, зазначений населений пункт не газифікований.

У грудні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про включення його у списки на отримання вугілля у 2021 році, проте отримав відмову у забезпечення безоплатним вугіллям на побутові потреби.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

20 січня 2023 році ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку подано касаційну скаргу на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, для подання доказів на підтвердження дати отримання заявником копії рішення суду апеляційної інстанції.

У лютому 2023 року від ОСОБА_1 надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги.

Обґрунтовуючи раніше подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник додатково долучив довідку Сокальського районного суду Львівської області від 06 лютого 2023 року, якою підтверджено отримання ОСОБА_1 рішення суду апеляційної інстанції 16 січня 2023 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме статті 43 Гірничого закону України, пункту 12.10.7 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості) та пункту 2.4 Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11травня 1976 року, та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання ОСОБА_1 на судові рішення, ухвалені у справах у подібних правовідносинах, а саме: № 235/1324/19 та № 454/3394/20 Верховний Суд не приймає до уваги, оскільки, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та сайту Судова влада України, зазначені судові рішення не переглянуто судом апеляційної та касаційної інстанцій. У справі № 234/1330/16, на яку посилається заявник, Краматорський міський суд Донецької області вирішував питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статі 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля» про зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року.

Витребувати зі Сокальського районного суду Львівської області матеріали справи № 454/1000/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак