Справа № 472/40/23
Провадження №2/472/63/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2023 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

при секретарі Чорній О.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

свідка ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що на підставі Договору дарування від 12.06.1963 року їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В зазначеному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_5 , який приблизно з 2017 року перестав проживати у будинку та виїхав на постійне місце проживання до Республіки Білорусь.

Оскільки відповідач добровільно відмовився від права користування вказаним житлом і відсутній в ньому понад 6 місяців без поважних причин, а отже, втратив право на користування житловим приміщенням.

Реєстрація відповідача порушує права позивача як власника житлового будинку розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в зв`язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просить задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_4 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування від 12.06.1963 року, посвідченого нотаріусом Державної нотаріальної контори Вознесенського району Миколаївської області Кісілюк Л.І та зареєстрованого 15.06.1963 року Веселинівською селищною радою депутатів трудящих Миколаївської області в господарчій книзі за №352, та Технічним паспортом на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , від 11.09.2015 року.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 , у належному позивачці житловому будинку з 07 червня 2005 року зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12 листопада 2021 року № 312, Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 11 січня 2023 року № 258, Довідки № 1328-К-2023 від 11 січня 2023 року, виданої ЦНАП Веселинівської селищної ради, крім позивача у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_5 .

Також, згідно досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 в 2017 року виїхав на постійне місце проживання до Республіки Білорусь і став мешкати за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується штампом в Посвідченні (Вид на проживання) СІ0130618, виданого 27.08.2019 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_4 . Її син, відповідач ОСОБА_5 , не проживає в житловому будинку з 2017 року, його матір проживає одна, потребує сторонньої допомоги. Оскільки відповідач прописаний в її будинку, вона не може реалізувати своє право на соціальний супровід та оформлення субсидії.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснила, що добре знає позивачку ОСОБА_4 , живе по сусідству з нею. Відповідач ОСОБА_5 являється її сином. В 2017 році він виїхав до Республіки Білорусь, одружився там та проживає разом зі своєю сім`єю. Приїхати до матері не має можливості, в телефонній розмові повідомив, що йому відомо про те, що матір хоче виписати його з житлового будинку та не заперечує цьому.

Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні у матеріалах справи відсутні, самим же відповідачем в поданому до суду клопотанні зазначено, щоз 2017 року він разом з сім`єю проживає в Гомельській області Республіка Білорусь, приїхати до смт Веселинове не має змоги та бажання.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. ст. 71 та 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців, без поважних на те причин.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може здійснюватись, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5 з 2017 року добровільно вибув з житлового будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних на те причин, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 223, 247, 263-265, 280-283, 288-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2023 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області С.С. Кучерявенко