233 № 233/1632/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , представника третьої особи Карпушина В. С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, - «про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батьком, який проживає окремо від неї»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить:

- зобов`язати відповідачку не чинити йому - позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визначити йому - позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі:

особисті побачення кожної суботи з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, неділі за місцем проживання батька без присутності матері, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, не порушуючи при цьому режиму дня дитини та турбуючись про стан її здоров`я з урахуванням бажання дитини;

особисті побачення та спілкування з дочкою у день її народження та під час свят не менше трьох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини,

пославшись на таке:

З 06.04.2011 він з відповідачкою перебував у шлюбі, який рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.07.2019 по справі №233/2414/19 було розірвано.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

25.02.2020 на підставі судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по справ № 233/767/20 з нього на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2020 до повноліття дочки. Стягнуті кошти на утримання дочки він сплачує справно, заборгованості на сьогоднішній день немає.

Однак після розірвання шлюбу та проживання окремо між ним з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дочки. Його намагання мирним шляхом врегулювати спір призводило лише до нових конфліктів, так як відповідачка не бажає його присутності та штучно створювала перешкоди у спілкуванні з дочкою.

Оскільки відповідачка ухилялася від врегулювання питання участі позивача у вихованні дочки, позбавляла його можливості вільно спілкуватися з дочкою, він був змушений звернутися до органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, який своїм рішенням від 18.03.2020 №169 визначив йому спосіб участі у вихованні та порядок побачення с малолітньою дочкою.

Ігноруючи вищевказане рішення, яке є обов`язковим для виконання з серпня 2022 року, відповідачка почала знов чинити перешкоди у спілкуванні з дочкою, у зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою до відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, на яку отримав лист про те, що не встановлено фактичних даних, які можуть містити ознаки складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Він має власне житло за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає по теперішній час, хоча зареєстрований за іншою адресою, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, а тому будь-які перешкоди щодо обмеження його права безперешкодно спілкуватися зі своєю дочкою, вважає, відсутні.

Крім того, він весь цей час намагався налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним, але відповідачка умисно чинить перешкоди в цьому, тим самим порушує його права, передбачені чинним законодавством України.

Відповідачка ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву (а.с.75-83), в якому заперечила проти позовних вимог ОСОБА_1 , просила в їх задоволенні відмовити, пославшись на відсутність доказової бази в позовній заяві.

Крім того, вважає неприйнятними позовні вимоги, оскільки визначення порядку участі батька у вихованні дитини, про який останній просить в позовній заяві, порушують права дитини на спілкування з матір`ю у вільний від занять у школі час. Вважає, що порушується принцип рівності прав на виховання дитини, оскільки вона не матиме жодного вихідного дня для того, щоб скористатися своїм правом на участь у вихованні дитини, її розвиток, використовуючи для цього свої вихідні дні.

Рішення (*Органу опіки та піклування) №169 від 18.03.2020 вона виконує і не утворює перешкод, пропонувала ОСОБА_1 зустріч на 2 години в загальнодоступному місці, від чого він відмовився.

02.08.2022 її дитини пішла до батька на свій день народження та, повернувшись, більше не виявила бажання розмовляти та бачитися з ним. Після цього зі сторони батька ОСОБА_1 почалися дії, які спричиняють психологічне насилля над дитиною ОСОБА_4 та нею. Так, ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно: приходити до місця проживання її та дитини, нецензурно лаятися, розмовляти гучно. Така поведінка батька викликає у дитини страх як бачитися, так і спілкуватися з рідним батьком. На контакт позивач йти не виявляє бажання, домовитися з ним щодо побачень не виявляється за можливе, адже він систематично відмовляється від побачень у тому вигляді і в той час, який було встановлено органом опіки та піклування.

Вважає, що дитині ОСОБА_4 необхідно надати можливість особисто вирішувати, коли та як розмовляти та бачитися з батьком.

Зазначає, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, запроваджено воєнний стан з 24.02.2022 згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ХІ « Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який станом на подання відзиву не закінчився.

Таким чином, вважає, що позивач не зважає на інтереси дитини, а своїми постійними агресивними діями змушує дитину зайвий раз страждати, хвилюватися в непростий до того ж час, адже вони проживають в місті, територія якого систематично обстрілюється ворожими ракетами.

Вважає, що позивач навіть не думає про те, що така його поведінка не є прикладом, який потрібно демонструвати своїй доньці, а, навпаки, є антисоціальною, яка негативно впливає на психічне здоров`я дитини.

До того ж, позивач повторно звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, рішення якого їй наразі невідоме. Однак, звертає увагу, що сумлінно виконує рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради №169 від 18.03.2020, вважає, що визначеного цим рішенням часу та днів побачень батька з дитиною достатньо, ураховуючи вік дитини, навчання, гуртки та загальну ситуацію в країні і в місті окремо, де зайвий раз небезпечно виходити на вулицю.

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.90-92), в якій заперечив проти доводів відповідачки, наведених у відзиві, пославшись на таке:

Твердження відповідачки про те, що ним (позивачем) не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження умисного вчинення нею перешкод у спілкуванні ним з малолітньою дочкою та її вихованні, вважає необґрунтованими. Відповідачка з серпня 2022 року чинить перешкоди у спілкуванні з дочкою, у зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою до відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, на яку отримав лист про те, що не встановлено фактичних даних, які можуть містити ознаки складу кримінального або адміністративного правопорушення, який долучено до матеріалів справи.

Доводи відповідачки про те, що визначення порядку участі батька у вихованні дитини в усі передвихідні та вихідні дні є неприйнятними, оскільки порушуються права дитини на спілкування з матір`ю у вільний від занять у школі час, також є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідачкою до відзиву на позовну заяву не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту виконання нею рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 18.03.2020 №169, та вона не чинить перешкод йому у спілкуванні з дочкою.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2022 відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.39-40).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.01.2023 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.119-120).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 позов підтримали за наведених у заявах по суті справи підстав, просили його задовольнити, пояснивши, що після розлучення з відповідачкою їхня спільна дитина ОСОБА_5 залишилася проживати з матір`ю відповідачкою ОСОБА_3 . До дня народження дитини 02.08.2022 вони з дочкою спілкувалися доволі регулярно, він міг телефонувати дочці, вона часто приходила до нього, залишаючись в нього вдома надовго, інколи на декілька днів. В день свого народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка була у нього, а після того, як 03.08.2022 пішла від нього, то забрала всі свої речі. Він не може з нею зв`язатися: на усіх месенджерах дочки - Viber, WhatsApp, Telegram, - він заблокований. Аліса його ігнорує. Вважає, що мати дитини відповідачка ОСОБА_3 налаштовує дочку проти нього і в такий спосіб перешкоджає у їхньому спілкуванні і побаченнях.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 заперечувала проти позовних вимог в частині зобов`язання її не чинити перешкод у спілкуванні відповідача з дочкою, за підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, пояснивши, що вона ніколи не чинила і не чинить таких перешкод. Проте після дня народження дочки ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина категорично відмовилася спілкуватися з батьком. Вважає, що це сталося через те, що батько дитини позивач ОСОБА_1 поводиться агресивно, приходячи до їхнього дому, викликає її (відповідачку) виключно лайкою, в тому числі нецензурною, погрожує їм. Такі дії позивача, в тому числі звернення його до правоохоронних органів, до суду, ОСОБА_5 не подобаються. Дитина ображена на батька. А вона, як мати, не може змусити дочку спілкуватися з батьком проти її волі. Вона пропонувала позивачу зустрітися з дочкою у загальнодоступному місці у її (відповідачки) присутності, від чого той відмовився. Наодинці зустрічатися з батьком дитина не бажає. Таким чином, вважає, сам позивач, а не вона (відповідачка), не виконує рішення органу опіки та піклування.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області за довіреністю Карпушин В. С. підтримав висновок від 07.12.2022 № 606/26 (а.с.66), яким Орган опіки та піклування вважає доцільним інтересам дитини встановити ОСОБА_1 такі способи участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-особисті побачення з батьком за його місцем проживання без участі матері, за попередньою домовленістю з матір`ю, з 9-00 суботи до 16-00 неділі кожного 1 та 3 тижня місяця, не порушуючи режиму дня дитини, з урахуванням бажання дитини;

-особисті побачення та спілкування з дочкою не менше трьох годин у день її народження та під час свят, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, за бажанням дитини,

пояснивши, що відповідачем створені належні умови для того, щоб їхнє спілкування з дочкою було зручним і комфортним для дитини, зокрема у нього вдома.

Проте, дитина сторін ОСОБА_5 , дійсно не бажає бачити батька, пояснюючи таке своє небажання тим, що останній (позивач) ображає мати (відповідачку).

Допитана у судовому засідання свідок сторони позивача ОСОБА_6 пояснила, що відповідачка її двоюрідна онука.

Їй відомо, що до 02 серпня 2022 позивач з дочкою спілкувалися і зустрічалися, дитина часто відвідувала батька, бувало, що тижнями гостювала у нього. Так, у липні 2022 р. вона бачила ОСОБА_5 у місті, коли та бігла до батька. Що відбулося між позивачем і ОСОБА_5 02.08.2022, їй не відомо. Проте, саме після цього відповідачка почала чинити перешкоди у зустрічах дитини з батьком.

Свідок сторони відповідачки ОСОБА_7 пояснив, що є співмешканцем відповідачки.

Відповідачка ніколи не чинила перешкод у спілкуванні позивача з дочкою ОСОБА_5 . Проте, після 02.08.2022 дитина відмовилася від спілкування з батьком, при цьому, причину цього не пояснює.

Сам позивач не використовує ту обставину, що будинок, де проживає відповідачка з дочкою, і будинок, де проживає позивач, знаходяться один навпроти одного. ОСОБА_5 часто грає у дворі одна. Проте, позивач жодного разу не намагався поспілкуватися з дочкою, спробувати порозумітися. Відповідачка неодноразово пропонувала позивачу з`ясувати стосунки з дочкою, від чого той відмовився. Відповідачка також просила дочку ОСОБА_5 поговорити з батьком, від чого вона навідріз відмовилася.

З позивачем має неприязні стосунки через агресивну поведінку останнього до нього і його (позивача) колишньої родини. Так, одного разу, зустрівши його (свідка) біля одного із супермаркетів, позивач накинувся на нього, провокував бійку, зламав бокове дзеркало в автомобілі, поводився вкрай агресивно. Це відбувалося на очах у дитини сторін ОСОБА_5 , яка під час цих подій знаходилася в салоні автомобіля і дуже злякалася. Заявляти на позивача до органів поліції відповідачка відмовилася з огляду на те, що неправомірні дії були скоєні батьком ОСОБА_5 .

Свідок сторони позивача ОСОБА_8 пояснила, що відповідачка її дочка, позивач колишній зять, малолітня ОСОБА_5 її онука. ОСОБА_9 наразі не спілкується ані з батьком, ані з нею (свідком). Це сталося після дня народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . До цього спілкування позивача з дочкою було регулярним, відносини між батьком і дочкою були відмінні, остання часто бувала у батька, інколи тижнями. ОСОБА_1 - добрий батько: вболіває за дочку, приймає участь в утриманні дитини, окрім цього купує їй необхідні речі, навіть купив собі квартиру, щоб мати змогу безперешкодно бачитися з дочкою.

Але після тієї дати спілкування між позивачем і ОСОБА_5 різко припинилося. Коли онука повернулася від позивача додому, відповідачка наказала дочці забрати від батька всі свої речі. Їй онука про те, що сталося, нічого не пояснила. З нею ж онука у сварці через те, що вона (свідок) вступилася за позивача.

Свідок сторони відповідачки ОСОБА_10 пояснила, що відповідачка є її близькою подругою протягом більше десяти років. Їй відомо, що після розірвання між сторонами шлюбу, їхня дитина ОСОБА_5 спілкувалася з батьком і відвідувала його у будь-який час, коли мала на це бажання, навіть значно частіше, ніж це було передбачено органом опіки та піклування. Відповідачка ніяких перешкод цьому не чинила, тож рішення органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини виконувала. Наразі ОСОБА_5 не бажає спілкуватися з батьком. Відповідачка неодноразово намагалася переконати дочку поновити спілкування з батьком, від чого дитина категорично відмовляється.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого:

Конвенцією про права дитини (20 листопада 1989 року) (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, визначено:

статтею 3 - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1);

статтею 9 - держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ч.1). Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (ч.3);

статтею 12 - держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю (ч.1). 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства (ч.2);

- згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За положеннями Сімейного кодексу України:

статті 141 - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч.2);

статті 153 - мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом;

статті 155 - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2);

статті 157 - питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч.1). Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2). Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.3);

статті 158 СК України - за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання;

статті 159 - якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.1). Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.2). За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору (ч.3).

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27.11.1992, Серія A, № 250, ст.ст.35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996, § 78).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, мають враховуватися принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Судом установлено:

Сторони у справі позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_11 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія повторного свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 - на а.с.14).

Даних про те, що позивач є психічно нездоровим, а також, що він зловживає алкоголем, або наркотичними речовинами, судом не встановлено.

Так, згідно з копією довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» №36 від 03.10.2022, ОСОБА_1 за місцем реєстрації психіатрична допомога не надавалася (а.с.26а); згідно з копією довідки СП КНП «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Костянтинівка №68 від 03.10.2022, на обліку у лікарня нарколога ОСОБА_1 не перебуває (а.с.26а).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.07.2019 у цивільній справі № 233/2414/19 зареєстрований 06.04.2011 шлюб між сторонами розірваний (а.с.12). Рішення набрало законної сили 05.09.2019.

Судовим наказом, виданим Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 25.02.2020 у справі №233/767/20, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2020 до повноліття ОСОБА_4 (а.с.16). Обставин щодо невиконання ОСОБА_1 обов`язку сплати аліментів на утримання дитини судом не встановлено.

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, малолітня дитина сторін залишилася проживати з матір`ю.

Так, зареєстроване та фактичне місце мешкання відповідачки ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 - за адресою: АДРЕСА_1 (копії довідки про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру № від 14.11.2019 та КП «Служба єдиного замовника» б/н від 30.10.2020 на а.с.11, 15).

Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_3 , що підтверджено відповідною відміткою у паспорті позивача серії НОМЕР_2 (а.с.7-8).

На праві власності ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 238211592 від 22.12.2020 (копія на а.с.20), нотаріально посвідченим 22.12.2020 договором купівлі-продажу квартири (копія на а.с.21-24). Ця квартира, згідно з довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» №399 від 10.10.2022 (а.с.26), є фактичним місцем проживання відповідача.

Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради №169 від 18.03.2020 ОСОБА_1 були визначені такі способи участі у вихованні та порядок побачення з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожну суботу з 10.00 до 13.00 в загальнодоступних місцях з урахуванням бажання дитини (копія на а.с.18).

Відповідно до копії довідки ДОП СП відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції Жарікової Г. за фактом звернення ОСОБА_1 28.08.2022 щодо урегулювання відносин з колишньою дружиною, яка «всіляко перешкоджає спілкуватися та приймати участь у житті дитини», не встановлені фактичні дані, які можуть містити ознаки складу кримінального або адміністративного правопорушення (а.с.19).

Згідно з висновком Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області у справі №233/1632/22 від 07.12.2022 №606/26, ОСОБА_1 звертався до органу опіки та піклування з питання визначення способів участі у вихованні та порядку побачення з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , оскільки з матір`ю дитини ОСОБА_3 не дійшли згоди. Виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради було винесено рішення від 18.03.2020 №165, яким спір між батьками вирішено. ОСОБА_1 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини пояснив, що він дуже багато зробив для дочки та дружини, заробив гроші, купив та облаштував квартиру. Дочка до нього ставилася доброзичливо, відвідувала його. Після свого дня народження ІНФОРМАЦІЯ_5 дочка після ночівлі в нього забрала із собою ноутбук, який він спеціально придбав для її навчання в нього за місцем проживання. Потім мати зі своїм співмешканцем та дочкою змінили місце проживання, та всі його намагання відвідати дочку ігнорували. Вважає, що мати ОСОБА_3 настроює дочку проти нього, забороняє їй спілкуватися з ним, тобто чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дочки. Мати ОСОБА_3 під час відвідування за місцем проживання повідомила, що ніколи перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою не створювала. Дитина знає місце проживання батька, має ключі від його квартири. На свій день народження ІНФОРМАЦІЯ_3 вона ходила до нього з ночівлею. Але потім не бажає відвідувати його та спілкуватися із ним. Вважає, що ОСОБА_1 своїми намаганнями бачитися з дочкою тільки у себе вдома вчиняє психологічний тиск на неї та на дочку. Аліса після цього не бажає бачити батька. В результаті проведеної спеціалістами служби у справах дітей Костянтинівської міської ради бесіди з малолітньою ОСОБА_4 встановлено, що дитина активна, жвава, позитивна, охоче контактує. Розповідає про себе, про родину, друзів. Зі слів дівчинки випливає, що вона проживає з матір`ю та її співмешканцем в квартирі бабусі. Дуже любить мати. Прислухається до висловлювань співмешканця матері, який знайшов контакт з дитиною. К батьку відноситься з недовірою та настороженістю, тому що той «ображає мати». На її очах батько сварився та погрожував матері, після сварок у дитини виникла до батька неприязнь. За телефоном батько з нею не спілкується.

Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області вважає доцільним інтересам дитини встановити ОСОБА_1 такі способи участі у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - особисті побачення з батьком за його місцем проживання, без участі матері, за попередньою домовленістю з матір`ю, з 9-00 суботи до 16-00 неділі кожного 1 та 3 тижня місяця, не порушуючи режиму дня дитини, з урахуванням бажання дитини; - особисті побачення та спілкування з дочкою не менше трьох годин у день її народження, та під час свят, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, за бажанням дитини (а.с.59, 66-70).

До Висновку додані:

- Довідка про результати бесіди з дитиною від 18.11.2022, згідно з якою в ході бесіди з дитиною головного спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_12 та начальника служби у справах дітей ОСОБА_13 встановлено, що дитина активна, жвава, позитивна, охоче контактує, розповідає про себе, про родину, друзів. Зі слів дівчинки випливає, що вона проживає з матір`ю та її співмешканцем в квартирі бабусі. Дуже любить маму. Прислухається до висловлювань співмешканця матері, який знайшов контакт з дитиною. К батьку відноситься з недовірою та настороженістю, тому що той «ображає мати». На її очах батько сварився та погрожував матері, після сварок у дитини виникла до батька неприязнь. За телефоном батько з нею не спілкується. Бажання з приводу спілкування з батьком дівчинка не висловлює, хоча в дитини є ключі від його квартири, що розташована поблизу її місця проживання (а.с.67);

- Акт обстеження умов проживання квартири АДРЕСА_4 (місце проживання відповідачки) від 18.11.2022, згідно з яким обстежувана двокімнатна квартира загальною площею 41 кв.м, житловою площею 38 кв.м, розташована на 2 поверсі 5-поверхового будинку, яка обладнана усіма необхідними зручностями, приладами та меблями.

Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є окрема кімната, в якій для відпочинку є диван з постільною білизною, шафа для одягу, комп`ютерний стіл з ноутбуком; дитина забезпечена одягом, взуттям, має шкільне та письмові приладдя, усе необхідне для навчання, в тому числі Інтернет. Дитина активна, комунікабельна, має власну думку на події. З матір`ю та її співмешканцем ОСОБА_14 у Аліси довірливі, теплі, родинні стосунки. До батька ОСОБА_15 дитина ставиться з недовірою та насторогою, бо він, на її думку, ображає мати. Мати ОСОБА_16 пояснила, що перешкод у спілкуванні батька з дитиною не створювала, дитина сама не бажає спілкуватися з батьком (а.с.68);

- Акт обстеження умов проживання квартири АДРЕСА_5 (місце проживання позивача) від 22.11.2022, згідно з яким трикімнатна обстежувана квартира загальною площею 60 кв.м, розташована на 8 поверсі 9-поверхового будинку, має 3 окремі кімнати. Санітарно-гігієнічні умови задовільні, квартира обладнана усіма необхідними зручностями, приладами та меблями, у цілому умови сприятливі для проживання.

Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є окрема кімната із власним спальним місцем, місцем для розвитку та навчання; кімната потребує оновлення шпалер, проте в цілому умови задовільні (а.с.69);

-письмові пояснення ОСОБА_3 , яким відповідачка пояснила, що рішення №169 від 18.03.2020 виконує та не створює перешкод; пропонувала ОСОБА_17 зустріч на 2 год. у загальнодоступному місці, від чого той відмовився. 02.08.2022 її дитина пішла до батька у свій день народження, повернувшись, більше не виявила бажання розмовляти та бачитися. Після цього зі сторони батька почалися дії, які розцінює як психологічне насилля над дитиною та над нею. Просить захистити їх від втручання та психологічного насилля у всіх його проявах з боку ОСОБА_1 , які спричиняють їм моральну та матеріальну шкоду. З вимогами ОСОБА_1 не згодна, вважає, слід надати дитині ОСОБА_4 на власний розсуд вирішувати, коли і як розмовляти та бачитися з батьком (а.с.70).

Тож Орган опіки та піклування, висловивши свою позицію з приводу дотримання прав та забезпечення інтересів дитини під час розгляду цієї справи, надавши висновок №233/1632/22 від 07.12.2022 №606/26 з приводу спірних правовідносин, виконав вимоги частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України щодо участі у вирішенні спору про участь батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 рок, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

За приписами статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї (ч.1). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо, зокрема її виховання (ч.2).

Висловлена дитиною думка має враховуватися системно, із з`ясуванням фактичних обставин справи, дослідженням та наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам у сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню спірного питання. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

При цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч.3 ст.171 СК України).

Тож, дитина, як суб`єкт права, незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав, одним з яких є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

На виконання цих приписів закону при вирішенні заявленого спору була заслухана думка малолітньої дитини сторін ОСОБА_18 щодо спілкування та побачень з батьком. При цьому, зважаючи на вікову категорію дитини, при проведенні судом бесіди був присутній практикуючий психолог ОСОБА_19 .

В ході цієї бесіди малолітня ОСОБА_4 пояснила, що не бажає поновлювати спілкування із батьком через те, що він ображає її мати. Саме це сталося і в день її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого вона не хоче більше його бачити. Її ж (дитину) батько ніколи не ображав.

При з`ясуванні думки дитини судом зважено на те, що перебування дитини у суді, яка не досягла 14 років, завжди є стресогенною для неї подією та вкрай малоефективною процедурою отримання інформації для встановлення об`єктивної істини, а також, що оцінка малолітньою дитиною сторін поведінки своїх батьків, життєвих обставин, які залишилися нез`ясованими судом, зумовлена важелями впливу дорослих і не може бути об`єктивною.

Сторони ж у справі, за переконанням суду, не повідомили усіх подій та обставин, які мали психотравмуючі наслідки для їхньої дочки ОСОБА_5 , внаслідок яких у дитини виникло негативне ставлення до батька, яке до подій 02.08.2022 було довірливим і прихильним.

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Обмеження батька дитини в участі у вихованні дочки та спілкуванні з нею, порушує не лише права батька, а насамперед права дитини, що безумовно не на користь її інтересам.

Позивач ОСОБА_1 , як пояснили свідки, і що не спростовано відповідачкою, є добрим батьком, виконує обов`язок щодо утримання дитини, турбується про стан її здоров`я, розвиток та навчання, ним створені належні умови для спілкування з дочкою та перебування дитини під час відвідувань за місцем його проживання.

Будь-яких обставин, які свідчать про неправозгідну, зокрема агресивну поведінку позивача саме до дочки, а також, що спілкування батька з дочкою перешкоджає нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідних доказів матеріали справи не містять.

Разом з тим, невиправданими є дії позивача зі з`ясування стосунків з відповідачкою та її співмешканцем ОСОБА_14 у присутності дочки та у спосіб, що могло налякати дитину, викликати у неї психоемоційний стрес. Суд вважає, що, діючи у такий спосіб, ОСОБА_1 керувався не інтересами дитини, а власними амбіціями.

Також, з`ясування сторонами стосунків в образливій та зневажливій один до одного та непримиренній до думки кожного формі (як то сторони продемонстрували у судовому засіданні), що може відвернути прихильність дитини до одного з батьків, є неприпустимим.

Саме від терплячості і мудрості сторін як батьків, від їх злагоджених спільних зусиль з нормалізації психоемоційного стану дитини, залежить повернення бажання дитини поновити довірливі стосунки із батьком.

Тож неправильним, на думку суду, є самовідсторонення відповідачки, з якою проживає дитина, від налагодження стосунків дочки із батьком. Доводи відповідачки щодо необхідності врахування лише бажання дитини у питанні спілкування з батьком є помилковими, оскільки дитина сторін є малолітньою, і в силу свого віку не може надати об`єктивну оцінку як певним подіям, так і поведінці дорослих у цих подіях.

З огляду на наведене, суд ставиться критично до доводів відповідачки про те, що вона не чинить відповідачу перешкод у спілкуванні із дочкою.

Тож вимога зобов`язати відповідачку не чинити позивачу перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою суд вважає обґрунтованою.

Не встановлено судом і об`єктивних умов, за яких побачення позивача з дочкою можуть відбуватися виключно за бажанням дитини.

У постанові ВС від 01 липня 2020 року у справі № 138/96/17 (провадження № 61-17718св18) з подібних правовідносин Верховний Суд наголосив, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Ані органом опіки та піклування, ані сторонами у справі не надано суду доказів на підтвердження висновку про те, що участь батька у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням дитини, а так само що між батьком та дитиною існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні.

За положеннями ст.ст.12 ч.3, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закріплений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства наголошує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

Реалізація закріпленого ст.12 ЦПК України принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

У справі, що розглядається, є недоведеним належними та допустимими доказами, що психоемоційний стан дитини свідчить про те, що спілкування з батьком поза її бажанням не відповідає найкращим її інтересам, а отже висновок органу опіки та піклування про доцільність встановлення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та у її вихованні лише за бажанням дитини ґрунтується на припущеннях, і не підтверджений належними та допустимими доказами.

Враховуючи постійне проживання дитини разом із матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме із нею, обумовлення побачень батька з дитиною виключно бажанням дитини призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побаченні з дитиною.

З урахуванням наведених обставин, зокрема, якостей ОСОБА_1 як людини і батька, його ставлення до дитини, суд вирішує постановити рішення всупереч думці дитини, оскільки вважає, що цього вимагають її інтереси (ч.3 ст.171 СК України), та визначити способи участі батька у її вихованні відповідно до висновку Органу опіки та піклування від 07.12.2022 № 606/26:

- особисті побачення з батьком за його місцем проживання, без участі матері, за попередньою домовленістю з матір`ю, з 9-00 суботи до 16-00 неділі кожного 1 та 3 тижня місяця;

- особисті побачення та спілкування з дочкою не менше трьох годин у день її народження, та під час свят, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

Запропонований у Висновку органу опіки та піклування спосіб побачення позивача з дочкою кожного 1 та 3 тижня місяця, а також не менше трьох годин у день її народження, та під час свят буде, на думку суду, відповідати принципу справедливої рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків.

При цьому судом за наведених вище підстав не враховуються положення у Висновку про побачення батька з дочкою за умови бажання на це дитини.

Формулювання зазначеної у Висновку умови побачень із зобов`язанням батьків не порушувати режим дня дитини, а також аналогічної умови за позовними вимогами, як і умови турботи про стан здоров`я дитини, суд вважає має бути змінене, оскільки обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя покладений на батьків законом, зокрема статтею 150 СК України. Судовим же рішенням не можуть бути змінені імперативні норми.

Разом з тим, суд вважає за доцільне при визначенні відповідачу способів участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні зазначити на врахування для можливості таких побачень режиму дня дитини та стану її здоров`я.

За наведених обставин і відповідних ним підстав, позов підлягає частковому задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання за реєстрацією: АДРЕСА_6 ; адреса для листування: АДРЕСА_7 ), представник позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_8 ) до

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання за реєстрацією: АДРЕСА_9 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (, адреса місцезнаходження: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого,260), -

«про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батька, який проживає окремо від неї» задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі:

- особисті побачення з батьком за його місцем проживання, без присутності матері з 9-00 суботи до 16-00 неділі кожного 1 та 3 тижня місяця з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

- особисті побачення та спілкування з дочкою у день її народження та під час свят не менше трьох годин, з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

В частині вимог щодо умови врахування бажання дитини при визначенні способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Рішення у повному обсязі складено 14.03.2023.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя