С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1311/23
В справі 760/2348/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

19 грудня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - ОСОБА_2.

представника Відповідача - Мірводи А.М.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, про скасування рішення державного реєстратора.

ІI. Описова частина

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Кей-Колект» та державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобита С.О. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51592300 від 12.03.2020 приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Легкобита С.О., зокрема про реєстрацію права власності на квартир АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

27 березня 2023 року судом прийнята заява Позивачки про зміну підстав позову, згідно з якою Позивачка виключила зі складу Відповідачів державного реєстратора - приватного нотаріуса Легкобита С.О., залучивши його в якості третьої особи.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що між Позивачкою та АКІБ «Укрсиббанк» 13 лютого 2007 року було укладено Кредитний договір №0, за яким Позивачка отримала споживчий кредит в доларах США.

На забезпечення виконання умов Кредитного договору між Позивачкою та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено Договір іпотеки №47243 від 13.02.2007, посвідчений приватним нотаріусом у встановленому порядку.

За умовами Іпотечного договору предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , жилою площею 33,50 кв.м, загальною площею 49,42 кв.м.

Позивачка вказує, що отримавши відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона виявила, що без її відома 12.03.2020 Державним реєстратором, а саме Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51592300, зокрема була здійснена реєстрація права власності ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки.

Позивачка зазначає, що реєстрація права власності Відповідача на предмет іпотеки, яка здійснена Приватним нотаріусом 12 березня 2020 року, є протиправною з огляду наступне.

Позивачка вказує на те, що виходячи з умов Кредитного договору, на відносини які виникли між нею та Відповідачем, як правонаступником АКІБ «Укрсиббанк» у даних договірних відносинах, розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Позивачка звертає увагу, що будь-якого іншого нерухомого майна у власності/користуванні у неї, окрім вищезазначеної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на момент оскаржуваного рішення не було, дане нерухоме майно було єдиним її житлом.

В якості іншої підстави для визнання протиправним рішення державного реєстратора Позивачка зазначила, що на момент відправлення вимоги про усунення порушень основного зобов`язання ТОВ «Кей-Колект» ще не був іпотекодержателем, оскільки відомості про відступлення прав за Договором іпотеки від ПАТ «Укрсиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно лише 12.03.2020, тобто в день звернення стягнення. Тому Відповідач не мав права 01.11.2017 надсилати Позивачці вимогу про усунення порушень основного зобов`язання.

Ухвалою суду від 04.02.2022 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

29 червня 2023 року представником Відповідача подано письмові пояснення на позовну заяву в новій редакції, зі змісту яких вбачається, що Відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що Відповідач є правонаступником прав АКІБ «Укрсиббанк» у договірних відносинах з Позивачкою в межах зазначених в позові кредитного та іпотечного договору на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 13.02.2012.

У зв`язку із неналежним виконанням обов`язків за Кредитним договором, невиконанням Позивачкою вимог про усунення порушень, Відповідач скористався своїм правом у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та задовольнив свої вимоги кредитора/іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору в позасудовому порядку через звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності на підставі іпотечного застереження, яке міститься у Договорі іпотеки, яке є формою згоди іпотекодавця на таку процедуру задоволення Кредитором своїх вимог. Відтак, звернення стягнення на предмет іпотеки у такий спосіб не має характер примусового.

У судовому засіданні представник Позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечувала.

Третя особа приватний нотаріус Легкобит С.О. належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. його неявка не перешкоджає розгляду справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Між ОСОБА_1 та АКІБ "Укрсиббанк" було укладено Кредитний договір №0 від 13.02.2007, за умовами Позивачка отримала в кредит кредитні кошти у розмірі 90000 (дев`яносто тисяч) доларів США.

На забезпечення виконання умов Кредитного договору між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено іпотечний договір № 47243 від 13.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Біляєвим В.О. за № 255.

За умовами Іпотечного договору (п. 1.1.) предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з 3-х жилих кімнат, жилою площею 33,5 кв.м., загальна площа 49,42 кв.м.

13 лютого 2012 року на підставі Договору факторингу №2 та Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки до Відповідача ТОВ «Кей-Колект» перейшли права та обов`язки за Кредитним договором та Іпотечним договором, які належали кредитору ПАТ "Укрсиббанк».

Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року N 898-IV "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону "Про іпотеку").

За приписами частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 12 березня 2020 року державним реєстратором, а саме приватним нотаріусом КМНО Легкобит Станіславом Олександровичем, на підставі договору іпотеки, вимоги про усунення порушень від 01.11.2017, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 04.01.2018, висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки, здійснено державну реєстрацію права приватної власності ТОВ "Кей-Колект" на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, Відповідачем було здійснено дії щодо набуття права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Стаття 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку"; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", пунктом 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 10.04.2019 в справі №726/1538/16-ц набуття 7 червня 2014 року чинності Законом N 1304-VII є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Аналогічні роз`яснення Велика Палата Верховного Суду надала у Постанові від 19.05.2020 року по справі № 644/3116/18.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів" (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та Договору іпотеки) споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України "Про іпотеку").

Отже, Закон України "Про іпотеку" прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Судом встановлено на підставі матеріалів справи та пояснень учасників справи, що у Позивачки на час виникнення спірних правовідносин (реєстрації права власності Відповідача на предмет іпотеки) не було на праві власності чи праві користування будь-якого іншого нерухомого майна, окрім предмета іпотеки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у державного реєстратора, а саме Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобита С.О., були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ "Кей-Колект" з огляду на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка використовувалася Позивачкою як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", у тому числі шляхом реєстрації права власності за ТОВ "Кей-Колект" як забезпечення виконання Позивачкою умов Кредитного договору № 0 від 13.02.2007, укладеного в іноземній валюті.

Отже, рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобита С.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51592300 (номер запису про право власності 35913856 від 12.03.2020) щодо державної реєстрації права власності ТОВ "Кей-Колект" () на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є таким, що не відповідає вимогам Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та, як наслідок, порушує приватне право Позивачки.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі N914/2350/18 (914/608/20) (провадження N 12-83гс21) зазначено, що за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно.

Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право власності зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою.

Аналогічні роз`яснення містяться і у Постановах Верховного Суду від 01.02.2023 року по справі № 316/2082/19 та від 21.06.2023 року по справі № 308/7560/21.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з наведеним, ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені сторонами, покладаються на Відповідача.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 16,317, 319, 321, 334, 391 ЦК України, Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про іпотеку",ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобита Станіслава Олександровича від 12.03.2020 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51592300 щодо державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірісудовий збір в розмірі 992,40 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», адреса: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус «В», поверх 4, каб. 402, код юридичної особи: 37825968;

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: