ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/31/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Дарницькийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючої судді -Цимбал І.К.

при секретарі -Мартинюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, про визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Я.В. звернувся до суду з подання про визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності обґрунтовуючи наступним. Так, на виконанні в приватного виконавця Бережного Я.В. перебуває виконавчий лист № 753/8708/18 від 31.07.2019 виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №001-2914/840-0082 від 22.08.2007 у сумі 81 240 дол. США 03.11.2022 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно заяви стягувача заборгованість за виконавчим документом складає 16 502 грн. 92 дол. США. Заходами вжитими приватним виконавцем виявити кошти та інше рухоме майно на яке можливо звернути стягнення на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не виявилося можливим. За даними КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за боржником на праві власності зареєстрована ј частина квартири в АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 виданого агенством по приватизації державного житлового фонду належить боржнику на праві спільної сумісної власності разом з іншими особами. Визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісні власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд подання за його відсутності.

Боржник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду подання повідомлявся належним чином.

Стягувач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду подання повідомлявся належним чином.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі приватного виконавця, боржника та стягувача, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Отже враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Барежним Я.В. від 03.11.2022 відкрито виконавче провадження № 70207481 на підставі виконавчого документу № 753/18708/18 виданого 31.07.2019Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 81 240 дол. США.

Згідно з інформаційною довідкою від 14.12.2022 за №317678267 вбачається, що за боржником на праві власності зареєстрована 1/4 частина квартири в АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1993 вказана квартира належить на праві приватної, спільної сумісної ОСОБА_1 та членам сім`ї останньої в рівних долях.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до частини шостоїстатті 48 Закону України «Про виконавче провадження»у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

За положеннямистатті 52 Закону України «Про виконавче провадження»звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного (приватного) виконавця.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності суд також керується частиною другоюстатті 370 ЦК України, якою передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Так, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина другастатті 70 СК України).

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 по справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Між тим, Верховний Суд у своїй Постанові від 25.04.2018 у справі № 534/795/14-ц зазначив, що аналізст. 379 ЦПК України (2004 року), ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження»(у редакції, що діяла на час розгляду справи), статей 60,61,70 СК України дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, дійшли обґрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Як вбачається при примусовому виконанні судового рішення приватним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, що є адекватним ступенем втручання до його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу Верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Визначаючи частку боржника ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 , слід виходити з рівності сторін, а тому слід визначити частку в спільній сумісній власності разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки.

Враховуючи викладене вище, подання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 356, 357, 368, 370 ЦК України ст.ст.12,13,78-81,258-261, 443 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, про визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, а саме квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1/4 частки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.К. Цимбал