Справа № 342/1395/21
Провадження № 2/342/25/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Малетина А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка в режимі відео конференції за допомогою системи EASYCON справу за позовом ОСОБА_1 до філії приватного АТ «Зернопродукт МХП «Перспектив», ПрАТ «Зернопродукт МХП» про визнання додаткової угоди недійсною,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до філії приватного АТ «Зернопродукт МХП «Перспектив», ПрАТ «Зернопродукт МХП, в якому просить: визнати додаткову угоду від 04.01.2015 до договору № КТ -6-1/35 від 14.10.2011 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0010, площею 5,1042 га, що штучно створена філією ПАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» недійсною; витребувати земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0010, площею 5,1042 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з незаконного володіння та користування філії приватного АТ «Зернопродукт МХП «Перспектив», .

Позовні вимоги мотивовані тим, що правовідносини позивача ОСОБА_1 з філією ПАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» розпочалися з грудня 2005 року у спосіб укладення договору № КТ -6-1/35 від 14.10.2011 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0010, площею 5,1042 га, яка розташована на території Котиківської сільської ради колишнього Городенківського району (зараз район Коломийський) Івано-Франківської області і яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 831771 на ім`я ОСОБА_2 , свідоцтво від 23.09.2011 про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого позивач набула права власності на майно земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0010 площею 5,1042 га. 14.10.2011 позивач уклала договір № КТ-6-1/35 оренди земельної ділянки з відповідачем. Відповідно до цього договору земельна ділянка позивача віддіна в оренду відповідачу на 10 років, тобто до 14.10.2021. Під час правовідносин сторін, договір № КТ-6-1/35 оренди земельної ділянки від 14.10.2011 в силу змін в законодавстві прийшлося сторонам уточнювати. Сторони уклали додаткову угоду від 26.05.2015 до договору № КТ-6-1/35 від 14.10.2011 оренди земельної ділянки, нею було змінено розмір орендної плати у зв`язку змін до законодавства. В той же час орендар орієнтовно в кінці 2016 на початку 2017 року запропонував орендодавцю (позивачу) підписати новий договір оскільки, як пояснював, в законодавстві пройшли істотні зміни, які зобов`язують сторін переукладати договори оренди землі, що раніше були укладені на одному аркуші з їх переукладанням на більшій кількості аркушів, при цьому в перекладених договорах ніяка суть раніше укладених договорів не змінюється, просто законодавець зобов`язав сторін більш деталізувати умови договорів, в т.ч. про те, що орендар має переважне право на придбання орендованої земельної ділянки у випадку коли орендодавець вирішити її відчужити. Позивач тоді запропонований проект договору для переукладення прочитала, підписала в кінці (на останній сторінці), з того часу стала очікувати від орендаря належним чином ново оформлений переукладений договір, тобто зшитий та опломбований паперовою пломбою переукладений договір, бо проект переукладеного договору на декілька аркушах, а щоби договір на багатьох аркушах був юридичним документом, він зшивається та опломбовується паперовою пломбою, на якій сторони кладуть свої підписи, і лише після цього він має юридичну цілісність та може перереєстровуватися. Такий договір позивач не дочекалася - позивачу так і не було надано для підписання ново оформлений договір оренди земельної ділянки, який був би зшитий та опломбований паперовою пломбою. Цим позивач не надто переймався, бо в такому разі діяв договір оренди земельної ділянки від 14.10.2011 та додаткова угода до нього від 26.05.2015, при цьому граничний строк дії цих документів завершувався 14.10.2021. В 2021 році позивач звернулася до відповідача з заявою (вимогою) повернути земельну ділянку позивача, якою відповідач володіє та користується з 14.10.2011 на підставі договору оренди, бо цей договір закінчує свою дію 14.10.2021. Відповідач 20.10.2021 відповів позивачу, що не поверне, бо стосовно земельної ділянки позивач і відповідач перебувають в договірних правовідносинах згідно додаткової угоди від 04.01.2017 до договору оренди земельної ділянки від 14.10.2011, разом з відповіддю позивач отримала копії: договору оренди від 14.10.2011, додаткової угоди від 04.01.2015, роздруківки витягу від 06.02.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Позивачка повністю підставно розуміла, що її земельна ділянка перебуває в оренді відповідача до 14.10.2021, не очікувала і не мала підстав очікувати, що відповідачем буде створена т.з. Додаткова угода від 04.01.2015, в якій на відміну від проектної додаткової угоди, погодженої з позивачем , відповідач замінить перший її аркуш, а в заміненому зазначить, що на відміну від строку дії Договору оренди від 14.10.2011 є до 31.12.2026. Позивач також не очікувала, що по своїй суті нікчемна додаткова угода від 04.01.2015 буде зареєстрована 06.02.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також, додаткова угода від 04.01.2015 законодавству не відповідає її аркуші не прошиті, в місці з`єднання ниток прошиття немає паперової пломби, на паперовій пломбі не вказано кількість прошитих та пронумерованих сторінок додаткової угоди не містить поаркушне її підписання сторонами , тому ця угода нікчемна, бо порушує публічний порядок, тому суд зобов`язаний встановити її недійсною з усіма з цього правовими наслідками.

28.12.2021 позивачкою ОСОБА_1 подано до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме уточнює позовні вимоги та просить суд : визнати додаткову угоду від 04.01.2015 до договору № КТ-6-1/35 від 14.10.2011 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0010, площею 5,1042 га, що штучно створена філією ПАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» не укладеною; усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :09:001:0010, площею 5,1042 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення земельної ділянки з незаконного володіння нею філією приватного АТ «Зернопродукт МХП «Перспектив».

Відповідачем ПАТ «Зернопродукт МХП» подано відзив на позовну заяву про визнання додаткової угоди недійсною, в якому просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначено, що відповідач у повному обсязі не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, незаконними і такими, що не відповідають дійсності. Позивач не довела підстав які б свідчили про недійсність оспорюваної нею додаткової угоди, які її права чи інтереси порушені внаслідок укладення такої додаткової угоди. Позивач зазначає, про те, о вона дійсно підписувала оскаржувану додаткову угоду, проте зазначає, що відповідачем здійснено підміну першої сторінки. Дане твердження є безпідставним та непідтверджене жодними поданими доказами. Підписання між сторонами Додаткової угоди від 04.01.2017 відбулось у повній відповідальності до діючого законодавства та відповідало волевиявленню сторін. Так само, за ОСОБА_1 щороку відповідач сплачує ПДФО з орендної плати . Особливості оподаткування доходів фізичної особи від надання нерухомості в оренду до 01.01.2011 регулювався ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб», а з 01.01.2011 - Податковий кодексом України. Факт волевиявлення позивача в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі підтверджується також тим, що позивач добровільно передала відповідачу у користування належну їй на праві власності земельну ділянку, а також те, що протягом тривалого часу отримувала від відповідача орендну плату згідно з умовами договору оренди, а відповідач сумлінно сплачує податок за використання земельної ділянки. У позовній заяві позивач зазначає про недійсність додаткової угоди із підстав її невідповідності законодавству - її аркуші не прошиті, в місці з`єднання ниток прошиття немає паперової пломби, на паперовій пломбі не вказано кількість прошитих та пронумерованих сторінок, на ній немає підписів сторін цієї угоди або кожна із пронумерованих сторінок додаткової угоди не містить поаркушне її підписання сторонами, атому ця угода є нікчемна, бо порушує публічний порядок, тому суд зобов`язаний встановити її недійсною з усіма правовими наслідками. З огляду на вказані приписи ст..204, 629 ЦК України не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Позивач жодним чином не обґрунтовує в чому саме укладена між сторонами додаткова угода порушує публічний порядок, яким чином вона посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави. В момент підписання оскаржуваної додаткової угоди сторони не передбачали обов`язкового прошиття аркушів, встановлення паперової пломби, вказання кількості прошитих та пронумерованих сторінок, підписів сторін на кожному аркуші укладеної додаткової угоди. Навпаки п.43 додаткової угоди сторони узгодили, що цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря. Підписанням сторонами договору є підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов Договору оренди (п.41). Крім того, відсутність непрошитих аркушів, паперових пломб та інші на думку позивача «порушення» не унеможливила виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, користування відповідачем земельною ділянкою і сторони протягом певного часу виконували укладений договір погодженим способом, та незгода позивача про начебто відповідність укладеної додаткової угоди законодавству, не можуть бути підставою для визнання її прав порушеними в момент укладення додаткової угоди. У справі, що розглядається, особа, яка мала право на визнання як договору оренди землі недійсним так і додаткових угод до нього, своєю поведінкою висловилась про відсутність зауважень до укладеної додаткової угоди в судовому порядку, оскільки протягом майже 10 років ( по договору від 2011 року) та більше 3 років (по додатковій угоді від 04.01.2017) не зверталась у суд з приводу недійсності укладених договорів, додаткових угод, звільнення земельної ділянки та своїми діями (отримання орендної плати) підтвердила, що не буде реалізовувати своє право на оспорення із цих підстав, та протягом цього ж періоду своєчасно та в повному обсязі отримувала орендну плату.

Незважаючи на безпідставність позовних вимог відповідач також вважає, що позивачем допущено порушення строків позовної давності, оскільки підписуючи додаткову угоду від 04.01.2017 вона чітко бачила: «її аркуші не прошиті, в місці з`єднання ниток прошиття немає паперової пломби, на паперовій пломбі не вказано кількості прошитих та пронумерованих сторінок, на ній немає підписів сторін цієї угоди або кожна із пронумерованих сторінок додаткової угоди не містить поаркушне її підписання сторонами», а тому стверджувати про нікчемність укладеної додаткової угоди , начебто порушення додатковою угодою публічного порядку є надуманим та безпідставним.

В мотивувальній частині відзиву представник віцдповідача тільки зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності, який починає свій перебіг з моменту підписання додаткової угоди 04.01.2017. Однак в прохальній частині відзиву просить тільки про відмову в задоволенні позову в повному обсязі і нічого не зазначає про необхідність застосування судом строку позовної давності по даній справі, як на підставу для відмови в позові.

Представником позивача адвокатом Малетин А.Я. подано до суду відповідь на відзив, в якому просить відзив адвоката відповідача відхилити як неадекватний та надуманий, бо т.з. додаткова угода від 07.01.2017 не відповідача законодавству, тому ця угода є нікчемна, тому суд зобов`язаний встановити її недійсною з усіма правовими наслідками. Фактичні ці дані адвокат відповідача не спростував, однак вимагає у суду неукладений в такому разі договір (додаткову угоду) встановити укладеним і не нікчемним. Дійсно, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Однак, додаткова угода, яку підробив першим її аркушем відповідач, не виконувалася, бо до кінця 2021 виконувався договір оренди земельної ділянки. В той же час позивач розуміла, що договір оренди діє так як він був укладений до кінця 2021, не могла розуміти, що він має діяти згідно підробленого відповідачем першого аркушу додаткової угоди від 07.01.2017 року. І, до речі, позивач вчасно звернулася до відповідача про повернення предмету оренди, лише після цього дізналася, що відповідач для продовження дії договору оренди підробив перший аркуш так званої додаткової угоди від 07.01.2017. В усякому разі позивач договірні зобов`язання мала згідно договору оренди, їх і виконувала та виконала до кінця 2021 року, жодних зобов`язань по підробленій відповідачем додатковій угоді від 07.01.2017 на себе позивач не брала і відповідач також, тому завідомо безпідставне твердження адвоката відповідача про те, що до кінця 2021 року з 07.01.2017 між сторонами діяли умови додаткової угоди від 07.01.2017. Адвокат відповідача, між іншим, завідомо неправильно тлумачить положення ст..228 ЦК України. Отже, доктрина про заборону суперечливої поведінки жодного відношення до справи, що розглядається не мала і немає. Що стосується пропуску позовної давності, то позовна давність у спорах, в яких фугують нікчемні правочини, не застосовується, бо згідно багато чисельною судовою практикою на вимогу про усунення перешкод у користуванні благом шляхом повернення блага з незаконного заволодіння законному володільцю позовна давність не застосовується.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердила, що підтримує свої змінені позовні вимоги. Наголосила, що вона оглянула оригінал додаткової угоди, який наданий для огляду представником відповідача. Ствердила, що підпис на останній сторінці скоріш за все її, однак інші сторінки угоди не ті, що вона підписувала. Бо в січні 2017 року вона отримала примірник угоди і після консультації із юристом підписала угоду ставлячи підпис на кожній сторінці угоди. А на даний час підпис присутній тільки на останній сторінці. В тому примірнику додаткової угоди нічого не було зазначено про продовження строку дії договору оренди землі. А тільки було зазначено про розмір оплати за землю. Однак у неї відсутній примірник додаткової угоди в тій редакції, яку вона підписувала в січні 2017 року.

Представник позивача адвокат Малетин А.Я., в судовому засіданні ствердив про підтримання змінених позовних вимог просив позов задоволити. Зазначив, що в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог помилково неправильно зазначено дату додаткової угоди, яку вони просять визнати неукладеною. А саме ними зазначено «04.01.2015» однак правильною є дата «04.01.2017». Просив звернути увагу, що угода яка надана представником відповідача не прошита та не пронумерована. На всіх аркушах відсутні підписи позивачки. Питання судових витрат буде просити вирішити пізніше.

Представником відповідача ПрАТ «Зернопродукт МХП» адвокатом Сєркова С.Г. в судове засідання не прибула, подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «Зернопродукт МХП». У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Зернопродукт МХП» просить відмовити повністю. Дане клопотання сформовано в системі «Електронний суд» 03.12.2022.

Представник філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи філія ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» була повідомлена у встановленому законом порядку.

Вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5.1042 га. кадастровий номер :09:001:0010, яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину виданого 23.09.2011 (а.с.11-12).

ОСОБА_1 уклала 14.10.2011 із відповідачем договір оренди землі № КТ-6-1/35. В пункті 8 цього договору зазначено його строк дії 10 років (а.с.13-14).

26.05.2015 році позивач підписувала додаткову до договору КТ-6-1/35 від 14.10.2011 (а.с.15).

Також вона підписувала 04.01.2017 додаткову угоду б/н до договору КТ-6-1/35, яка була зареєстрована в державному реєстрі 10.02.2017. В пункті 8 додаткової угоди зазначено про строк дії договору до 31.12.2026 (а.с.18-21).

У відповідь на звернення від 07.08.2021 ОСОБА_1 представником відповідача філії ПрАТ «Зернопродукт МХП «Перспектив» у відповіді від 20.10.2021 зазначено про чинність договору оренди до 31.12.2026 та про можливість розірвання договору за взаємною згодою сторін. Також зазначено про неможливість розірвання договору в односторонньому порядку (а.с.17).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом не вирішується питання про застосування строків позовної давності, оскільки таке питання не виносилось на розгляд учасниками справи. А саме покликання представника відповідача про пропуск строку давності у відзиві, без прохання про відмову в позові з цієї підстави, не дає суду права вирішувати це питання на власний розсуд.

Також доказів на підтвердження того, що оспорювану додаткову угоду до договору оренди землі від 04.10.2017 в тій редакції, яка надана представником відповідача, позивач не підписувала, нею та її представником не подано при поданні позову та під час розгляду справи. Клопотання про призначення почеркознавчої чи будь-яких інших експертиз ними не заявлялися. Також не надано позивачкою і доказів підписування додаткової угоди до договору про оренду землі в іншій редакції.

Водночас, суд з`ясував, що позивач не заперечує факту підписання додаткової угоди від 04.01.2017 року. Оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердила, що підпис на примірнику угоди, оригінал якої надана представником відповідача філії ПрАТ «Зернопродукт «Перспектив», підписаний очевидно нею.

Судом критично оцінюються твердження позивача та її представника з приводу того, що позивач в 2017 році підписувала інший примірник договору з іншими умовами і відповідач підмінив аркуші договору де відсутній її підпис на кожній сторінці. Та критично оцінює їх твердження з приводу того, що вона підписувала договір який був не прошитий, після консультації із юристом, ставлячи свій підпис на кожній сторінці договору. Оскільки ні позивач ні її представник, адвокат Малетин А.Я., не надали суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів. А саме того, що ОСОБА_1 підписала 04.01.2017 року додаткову угоду в іншій редакції. Сама ОСОБА_1 повідомила, що в неї відсутній примірник додаткової угоди, тієї, що вона підписувала.

Отже, відсутні підстави визнання правочину недійсним, передбачені ч.1 ст.215 та ч.3 ст.203 ЦК України щодо вільності волевиявлення учасника правочину та відповідності волевиявлення його внутрішній волі.

Також, вільність волевиявлення учасника правочину та відповідність волевиявлення внутрішній волі за ч.3 ст.203 ЦК України полягає не лише в формальному викладені підпису, а наявності фактичних обставин, які свідчать про відповідність внутрішній волі укладеному правочину, наявність бажання отримання правових наслідків та вільне отримання таких наслідків.

Висновки суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем та її представником не надано жодного доказу, який свідчив би про невідповідність внутрішній волі позивача, відсутність бажання отримати реальні правові наслідки обумовлені оскаржуваною додатковою угодою до договору оренди землі, а тому позов не підлягає задоволенню в частині змінених позовних вимог про визнання додаткової угоди від 04.01.2017 до договору КТ-6-1/35 від 14.10.2011 не укладеною. Також не підлягає до задоволення і вимога про усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :09:001:0010 площею 5,1042 га. шляхом повернення земельної ділянки з незаконного володіння, оскільки дана вимога є похідною від попередньої.

Питання судових витрат судом вирішується згідно вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні змінених позовних вимог ОСОБА_1 до філії приватного АТ «Зернопродукт МХП «Перспектив», ПрАТ «Зернопродукт МХП» про визнати додаткової угоди від 04.01.2015 до договору № КТ-6-1/35 від 14.10.2011 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0010, площею 5,1042 га, що штучно створена філією ПАТ «Зернопродукт МХП» «Перспектив» не укладеною; усунення перешкод позивачу у користуванні належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :09:001:0010, площею 5,1042 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення земельної ділянки з незаконного володіння нею філією приватного АТ «Зернопродукт МХП «Перспектив» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місцезнаходження відповідачів:

Філії приватного АТ «Зернопродукт МХП «Перспектив» - вул. Винниченка,164 м. Городенка Івано-Франківської області).

ПрАТ «Зернопродукт МХП» - вул. Елеваторна,1 м. Миронівка Київської області)

Повне судове рішення складене 24.01.2023.

Суддя: Гайдич Р. М.