Справа № 404/6647/22
Номер провадження 2/404/1604/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крупяний Тік» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крупяний Тік» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, просив суд: стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 5460 грн. 70 коп.; середній заробіток на час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 20 серпня 2022 року до дня постановлення рішення суду з розрахунку 333 грн. 11 коп.; компенсації за 4 дні невикористаної відпустки у розмірі 1292 грн. 08 коп.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що з 21 червня 2022 року до 19 серпня 2022 року позивач працював охоронником 3-го розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «Круп`яний Тік», звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок, заробітна плата за період роботи виплачена після звільнення частково готівкою з каси підприємства. На його усні звернення щодо виплати належної заробітної плати роботодавець не реагує, що змусило його звернутися до суду. Заборгованість по заробітній платі складає 5460 грн. 70 коп.

Вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити йому середній заробіток у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні.

У зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні відповідач повинен сплатити на день звернення до суду: 28 980 грн. 57 коп. (333,11 грн. х 87 календарних днів), де 333 грн. 11 коп. - середньоденний заробіток відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.1995 р. N 100 (далі - Порядок).

Крім того, вважає, що йому належить також компенсація за невикористані дні відпустки. У Товаристві з обмеженою відповідальністю «Крупяний Тік» ним відпрацьовано 2 місяці, пропорційно відпрацьованому часу належить грошова компенсація за 4 дні відпустки.

У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 5460 грн. 70 коп.; середній заробіток на час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 20 серпня 2022 року до дня постановлення рішення суду з розрахунку 333 грн. 11 коп.; компенсації за 4 дні невикористаної відпустки у розмірі 1292 грн. 08 коп.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

23 січня 2023 року позивачем подано до суду заяву про зімну позовних вимог. Просив прийняти відмову від позовних вимог до відповідача в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки. Вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 20 серпня 2022 року до 18 листопада 2022 року включно в розмірі 29 979 грн. 90 коп. підтримав та просив задовольнити.

03 березня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що 23 листопада 2022 року з позивачем було здійснено повний розрахунок. Зазначав, що не заперечує щодо задоволення позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2023 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки, провадження в справі в цій частині закрито.

Позивач в судове засідання надав заяву відповідно якої підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Круп`яний Тік», на посаду охоронника 3-го розряду.

Наказом від 17 серпня 2022 року позивача з 19 серпня 2022 року звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до довідки від 26 березня 2022 року № 3504-, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначав, що після звільнення з ним не був проведений остаточний розрахунок, заробітна плата за період роботи виплачена частково в розмірі 6337 грн. 90 коп., заборгованість по заробітній платі складає 5460 грн. 70 коп. Крім того, відповідачем не компенсовано грошові кошти за невикористані дні відпустки.

Сторони визнали, що остаточний розрахунок відповідача з позивачем з виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку було здійснено 18 листопада 2022 року.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За приписами ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника судом розраховується відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою КМУ від 08.02.1995 за №100, що також відповідає п.21 Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 за №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Пунктом 8 Розділу ІV Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Відповідно до відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5), за червень місяць 2022 року відповідачем нараховано заробітну плату позивачу в розмірі 2461 грн. 99 коп., в липні 2022 року 6 783 грн. 47 коп., в серпні 5411 грн. 18 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 серпня 2022 року до 18 листопада 2022 року, за 90 днів, у розмірі 29 979 грн. 90 коп. (333,11 грн. х 90).

Суд вважає, що розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку виконаний позивачем правильно, не оспорювався відповідачем.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справах № 6-259цс17 від 13.03.2017, №6-144ц13 від 29.01.2014, пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки "класичне" право власності, яке розглядається в Україні, а й до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Із системного аналізу як міжнародних нормативних актів, Конституції України, законів України, норм КЗпП України можна зробити висновок, що на виконання своїх зобов`язань у соціальній сфері Україна урегулювала питання виплати заробітної плати, а також передбачила гарантії того, що її своєчасна і у повному обсязі виплата є реальною, оскільки гарантована негативними для власника наслідками фінансового характеру у разі порушення вказаних імперативних норм. І стаття 117 КЗпП України передбачає не санкції у розумінні ЦК України за невиконання фінансового зобов`язання, а саме гарантії дотримання роботодавцем прав найманого працівника на своєчасне та у повному обсязі отримання заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц дійшла наступних висновків, зокрема, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою такої відповідальності є її компенсаторний характер, оскільки ці заходи відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових витрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких витрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових витрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

Тому, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України.

Виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових витрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових витрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відтак, з огляду на заявлену до стягнення суму середнього заробітку, суд вважає її справедливою, пропорційною і такою, що відповідатиме обставинам справи та наведеним вище критеріям.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, наявні у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у сумі 29 979 грн. 90 коп., відтак позов підлягає задоволенню.

При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крупяний Тік» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 29 979 грн. 90 коп. та сплачений судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Круп`яний Тік», місцезнаходження: м. Кропивницький, пр. Інженерів, буд.11, .

Повний текст судового рішення складено 14.03.2023 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда