КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1548/22
Провадження № 2/534/889/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Морозова В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Циганко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 02.03.2009 року. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає з нею та перебуває на її утримані, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає.

Ухвалою суду від 27.12.2022 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Від відповідача до суду надійшло клопотання. Вказав, що сплачує аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно на користь ОСОБА_4 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти в розмірі ј на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому просив стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтвердується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 9)

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано 02.03.2009 року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_8 ».(а.с.13)

Відповідно до довідки Житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб № 20-22/10046 від 16.09.2019 року ОСОБА_3 зареєстрований та проживає проживає з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 12)

Вирішуючи питання щодо застосування правових норм, суд вказує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач просив призначити аліменти виходячи з того, що сплачує аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно на користь ОСОБА_4 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти в розмірі ј на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому просив стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Будь яких доказів наявності чи відсутності доходу у відповідача, доказів про наявність та відсутність утриманців (дружини, дитини) суду надано не було.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Наявність неповнолітніх дочки та сина не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своєю неповнолітньому сину та потребує такої допомоги.

Обов`язок утримувати свого неповнолітнього сина покладається на обох батьків.

Відповідно до положень ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

При визначенні суми, яку потребує син відповідача суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини.

Між тим, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує відомості про стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітньої дитини і платника аліментів та стан здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення, та бере до уваги, що обов`язок з утримання повнолітніх дочки (сина) є рівним для обох батьків, за умови наявності у них можливості надавати таке утримання, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не більше як до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітнього сина сторін, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25.11.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В.Ю. Морозов