печерський районний суд міста києва
Провадження № 2-597/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення права користування та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_5 ) за участю третіх осіб: ОСОБА_3 (далі - третя особа-1, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - третя особа-2, ОСОБА_4 ), про позбавлення права користування та виселення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва під головуванням судді ОСОБА_6. від 03.09.2021 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення права користування та виселення, та призначено підготовче засідання у справі.

02.09.2022 року на підставі розпорядження керівника апарату від 02.09.2022 року, у зв`язку зі смертю судді ОСОБА_6. здійснено повторний автоматизований розподіл та 07.09.2022 року цивільну справу передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та позивачу роз`яснено право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

12.09.2021 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2022 року про залишення позовної заяви без руху направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу.

19.12.2022 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2022 року про залишення позовної заяви без руху направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт 19.01.2023 року повернувся з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Станом на 03.03.2023 року позивачем не усунуті недоліки, жодної заяви зі сторони позивача до суду не надходило. Інших заяв з приводу зацікавленості щодо руху справи від позивача до суду не надходило.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у позовній заяві. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 у справі №2-4159/12.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відомостей про зміну місця проживання чи зміну адреси/електронної адреси для листування від позивача до суду не надходило.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового процесу та є його ініціатором, зобов`язана з розумним інтересом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

Отже, оскільки копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху була направлена позивачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останньої, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою», а позивач про зміну адреси суд не повідомляла, то суд вважає, що ухвала суду позивачу вручена, та остання про залишення позовної заяви без руху повідомлена належним чином.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Разом з тим, позивач звернулась до суду 14.12.2017 року, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2022 року її позовну заяву залишено без руху, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою, а позивач про зміну адреси суд не повідомляв, станом на 03.03.2023 року позивач вказані в ухвалі недоліки не усунула, будь-яких заяв та повідомлень на адресу суду не надсилала, провадженням у справі не цікавилась з моменту відкриття провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналізуючи викладене, ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, рухом справи не цікавилась, а відтак, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

При цьому, суд роз`яснює, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 258-260, 353, 354, 353, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення права користування та виселення - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу право повторно звернутись із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 03.03.2023 року.

Суддя І.В. Григоренко