Справа № 509/3213/22
УХВАЛА

21 лютого 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглядаючи в відкритому судовому засіданні в приміщенні судуцивільну справу № 509/3213/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .

18.08.2022 року ухвалою судді по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, зобов`язано орган піки та піклування надати суду висновок щодо розв`язання спору за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.

14.09.2022 року до суду надійшла заява позивача в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив суд не надавати строк для примирення, справу просив розглядати за його відсутності.

14.09.2022 року до суду надійшла заява відповідача, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_2 визнала в повному обсязі, як в частині про розірвання шлюбу з позивачем, так і в частині визначення місця проживання їх спільної дитини, та не заперечувала проти їх задоволення. Додатково зазначила що більше року вони як подружжя мешкають окремо та не ведуть спільне господарство. Батько має психологічний зв`язок з дитиною. Займається його вихованням та розвитком, спроможний фінансово забезпечити дитину.

05.01.2023 року до суду надійшов лист третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області у відповідь на виконання ухвали від 18.08.2022 року, відповідно до якої слідує, що спеціалістами служби зроблено виїзд за місцем проживання позивача, зроблено акт обстеження умов проживання дитини, згідно з якими встановлено, що для виховання та розвитку дитини створено належні умови. Батько стверджує що він проводить увесь вільний час з дитиною, має можливість фінансово її забезпечити. Мати дитини ОСОБА_2 надала заяву, згідно якої вона не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього сина разом з батьком. Враховуючи інтереси дитини та відсутність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , комісія з питань захисту прав дитини Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області утрималася від голосування, а тому надати висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, на даний час не уявляється можливим.

30.01.2023 року ухвалою суду по справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

На підставі зазначеного встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає зі своїм батьком, матір ніколи не заперечувала і не заперечує на даний час проти того, щоб син проживав разом з батьком.

Отже, судом встановлено, що 12.08.2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком за відсутності предмету спору на час пред`явлення позову .

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц у Постанові від 23.12.2020 року роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Таким чином, оскільки судом встановлено, що предмет спору щодо визначення місця проживання дитини був відсутній на час пред`явлення позову, то на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині заявлених вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 255, 260, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, в частині визначення місця проживання малолітньої дитини - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний денний строк з дня її проголошення .

Головуючий: Є. М. Панасенко