Справа № 715/62/23
Провадження № 2/715/102/23
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2023 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Цуркана В.В.
секретар судового засідання Майщук С.В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Посилається на те, що ним було надано ОСОБА_3 позику - грошові кошти в розмірі 5000 Євро на визначений строк, що підтверджується складеною ОСОБА_3 власноруч та підписаною у присутності свідків, розпискою від 24 грудня 2019 року, згідно якої відповідач зобов`язався повернути йому позику до 25 січня 2020 року. На момент подачі позовної заяви, згідно офіційного курсу НБУ 1 Євро становить - 38,8706 гривень, таким чином, 5000 Євро становить - 194 353,00 грн. Зазначає, що до сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Його неодноразові звернення щодо повернення боргу відповідачем були проігноровані. Вказує, що ним було направлено на адресу відповідача лист - вимогу про повернення боргу, що також було проігноровано відповідачем. На підставі викладеного, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 5000 (п`ять тисяч) Євро, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Так, згідно копії розписки, яка міститься в матеріалах справи ОСОБА_3 взяв у борг в ОСОБА_1 24.12.2019 року 5 000 Євро до 25.01.2020 року.
Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав.
Так, 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 направляв ОСОБА_3 лист - вимогу про повернення суми боргу 5000 Євро.
12 грудня 2022 року ОСОБА_1 повторно направляв ОСОБА_3 лист - вимогу про повернення суми боргу 5000 Євро. Однак, відповідач кошти не повернув.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.
Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в іноземній валюті - Євро.
Частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Свої вимоги про стягнення заборгованості в іноземній валюті позивач обґрунтовує вищевказаною правовою позицією.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні, вказали, що були присутні при передачі коштів та написанні власноруч ОСОБА_3 24 грудня 2019 року розписки про взяття в ОСОБА_1 боргу в сумі 5000 Євро.
Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5000 Євро заборгованості, оскільки вказаний розмір боргу підтверджується розпискою відповідача.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову позивачем сплачено 1943,60 грн. судового збору, а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282,289, ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на корись ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 24.12.2019 року в сумі 5000 ( п`ять тисяч) Євро, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1943 ( одна тисяча дев`ятсот сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: