Провадження № 2-о/679/10/2023
Справа № 679/50/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

представника заявника Волкова С.В.,

розглянувши в порядку окремого позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за заявою адвоката Волкова Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року адвокат Волкова С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в березні 2021 року брат заявника - ОСОБА_3 почав хворіти, а тому з метою здійснення догляду за братом, заявник переїхав до нього з Дніпропетровської області де проживав разом із матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат заявника ОСОБА_3 . На день смерті брата заявник ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю зі своїм братом та здійснював постійний догляд та опіку над ним, оскільки ОСОБА_3 , хворів та потребував стороннього догляду та допомоги, а згодом і здійснив поховання свого брата.

Після смерті ОСОБА_3 брата заявника, відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

У заяві представник заявника ОСОБА_4 зазначив, що заінтересована особа ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , спадщину після смерті свого сипа ОСОБА_5 не приймала, оскільки таку за домовленістю заявника та заінтересованої особи має на себе оформити заявник.

Заявник являється єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 за законом другої черги спадкування, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем.

Враховуючи ч.3 ст.1268 ЦК України, заявник вважав, що оскільки він фактично постійно проживав із спадкодавцем на день смерті, то є таким, що прийняв спадщину незалежно від подання нотаріусу заяви про це, та зможе отримати свідоцтво про право на спадщину у будь-який час.

Маючи намір оформити свої спадкові права після смерті брата, заявник ОСОБА_1 звернувся до Нетішинської державної нотаріальної контори Хмельницької області із питанням щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , однак йому було відмовлено в здійсненні спадкування з огляду на відсутність підтвердженого факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та пропущення строку для прийняття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , має для заявника суттєве юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на спадкування.

Враховуючи наведене заявник просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності. Вимогу заявника підтримала, оскільки в дійсності заявник ОСОБА_1 тривалий час проживав з братом до його смерті.

Заслухавши пояснення представника заявника адвоката Волкова С.В., покази свідка, допитаного у судовому засіданні, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту у відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За приписами ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18.02.2022 року Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 про що складено відповідний актовий запис №47.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що згідно копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого російською мовою «Нетешинским горисполкомом Славутского района Хмельницкой области» ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_2 , батьками заявника є « ОСОБА_6 » та мати « ОСОБА_7 ».

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого російською мовою «Нетешинским исполкомом Славутского района Хмельницкой области» ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія НОМЕР_3 , батьками якого є « ОСОБА_6 » та мати « ОСОБА_8 ».

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 03.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, батько заявника ОСОБА_1 та його померлого брата ОСОБА_3 ОСОБА_9 помер у віці 63 роки 02.08.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №122.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 09.06.2016 року державним нотаріусом Нетішинської державної нотаріальної контори Хмельницької області Мельником А.П., зареєстрованого в реєстрі за №712, майно ОСОБА_9 ,1952 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримали в рівних частках кожний: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво, складається з житлового будинку за АДРЕСА_1 . Спадкове майно належало спадкодавцю ОСОБА_9 на підставі свідоцтва на право особистої власності.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2016 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №7 виданої 20.12.2022 року за підписом директора ТзОВ «Кондиціонер» ОСОБА_1 працював в ТОВ «Кондиціонер» з 12.04.2021 року по 21.10.2022 року, монтажником систем вентиляції кондиціонування повітря, пневмотранспорту й аспірації ІІІ розряду.

З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , 20.12.2022 року заявник звернувся із заявою до державного нотаріуса Нетішинської державної нотаріальної контори Хмельницької області Мельника А.П, проте через відсутність доказів постійного проживання заявника разом з братом ОСОБА_3 на час відкриття спадщини нотаріус відмовив в оформленні спадщини.

У судовому розгляді встановлено, що заявник ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із братом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про його місце роботи в період з 12.04.2021 року по 21.10.2022 року.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , підтвердив факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом із братом ОСОБА_3 до його смерті, оскільки останній потребував постійного стороннього догляду. Також, підтвердив факт працевлаштування заявника у ТОВ «Кондиціонер». Свідок вказав, що у жовтні 2022 року заявник поїхав у м.Покров.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.2, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст.216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст.1218,1231 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом ст.1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст.1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав разом із братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , відтак заява є обґрунтованою, оскільки представник заявника повністю довів обставини, на які посилається, а тому заяву слід задовольнити, оскільки встановлення цього факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Волкова Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав разом із братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Р.М. Стасюк