ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1775/23 Справа № 210/1170/22 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/1170/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року, яке ухвалено суддею Чайкіною О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та посне судове рішення складено 29 вересня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 19.06.2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 215 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Сторони мають двох спільних синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наразі позивач не проживає разом з відповідачкою, з ініціативи останньої, яка 24.10.2021 року зібрала свої речі та речі дітей та поїхала до своїх батьків, з огляду на що, діти залишились проживати з відповідачкою, без згоди батька.

Позивач неодноразово звертався в органи опіки з проханням надати йому можливість бачитися з дітьми, однак, у службі у справах дітей Центрально- Міського району міста Кривого Рогу, дружина 28 грудня 2021 року заявила, що вона не буде виконувати будь-яке рішення райвиконкому, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду.

В середині січня 2022 року, оскільки йому постійно треба було відпрошуватися з роботи для підготовки документів і заяв до судів і органів поліції, позивачеві не продовжили випробувальний термін та не взяли до роботи у ЗМІ, у зв`язку з чим 21 січня 2022 року він зареєстрований в Центрі зайнятості як безробітний, не маючи жодного доходу та змушений шукати іншу роботу та випадкові заробітки.

За час терору, який влаштувала йому дружина, він схуднув на 12 кг. і має стійке погіршення здоров`я, особливо в травмованих ліктях та опорно-рухомому апараті.

Також зазначив, що в провадженні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться позовна заява ОСОБА_2 до нього, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, однак, станом на день подання позову, рішення по вказаній справі ще не винесено.

За таких обставин, на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки від його доходу, у зв`язку з чим просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей з 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі 2359,00 грн. щомісячно до повноліття дітей, але менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що судом не було враховано всі обставини справи та не взято до уваги його майновий стан. Зокрема, на думку позивача, він надав суду всі належні докази, які підтверджують його доводи щодо відсутності коштів на сплату аліментів у розмірі, визначеному судом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Страх В.О. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідачки ОСОБА_2 , а інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 - матір`ю, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно, видані Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14, 15).

Судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця, починаючи з 29 жовтня 2021 року і до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 26).

ОСОБА_1 зареєстрований в Центрі зайнятості, як безробітний, що підтверджується копією довідки з Державного центру зайнятості Криворізький МРЦЗ від 24.01.2022 року (а.с.32).

В провадженні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Рішення по вказаній справі, станом на 29 вересня 2022 року, не винесено (а.с.48-50).

Сторони по справі проживають окремо.

Діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що визначений судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, зокрема, шляхом зміни способу стягнення, у зв`язку з відсутністю у позивача постійного та стабільного заробітку, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст. 182 СК України при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний дотримуватися справедливого балансу інтересів обох сторін та виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є працездатним, будь - яких захворювань не має.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Як встановлено судом першої інстанції, визначений судовим рішенням розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є таким, що відповідає якнайкращім інтересам дітей, та забезпечує їх належний фізичний, розумовий та моральний розвиток.

Крім того, слід зазначити, що доводи позивача ОСОБА_1 фактично зводяться до скрутного матеріального становища, що притаманно для справ про зменшення розміру аліментів у відповідності до ст. 192 СК України, проте предметом цього спору є зміна способу стягнення аліментів, а саме з частини доходу платника аліментів та тверду грошову суму.

Разом з тим, відповідно до ст. 184 СК України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача.

Отже, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).

Як вбачається з матеріалів, відповідачка ОСОБА_2 не надавала суду заяв про стягнення аліментів у твердій грошовій формі.

Отже, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав суду достатніх доказів наявності правових підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих судовим рішенням, в обраний позивачем спосіб.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: