Номер провадження: 22-ц/813/3023/23
Справа № 523/6470/18
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеса із позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту, складеного ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. 24.01.2018 року недійсним, у зв`язку із тим, що на час складання заповіту ОСОБА_3 був тяжко хворий та не мав відповідного обсягу цивільної дієздатності, не розумів значення своїх дій та не міг передбачити їх наслідки (т. 1, а.с. 1-18).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 25 лютого 2022 року позовні вимоги вирішено задовольнити в повному обсязі (т. 2, а.с .67-71).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що суд виявив упередженість в оцінці доказів, порушив вимоги ст. 89, 110 ЦПК України, надав заздалегідь встановлену силу фактично єдиному з них висновку експертів, не зважаючи на його суперечність іншим доказам та обставинам справи, не зважаючи на його припущення, необ`єктивність, порушення законодавства при його складенні. Апелянт також стверджує, що суд не об`єктивно розцінив інші докази по справі, лише з тієї причини, що всі вони суперечать висновкам експерта та спростовують доводи позивача про наявність у ОСОБА_4 психічного розладу., тобто помилково визнано встановленим, що нібито психічний стан ОСОБА_4 унеможливлював його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними і помилково дійшов висновків про можливість визнання укладеного ним правочину недійсним (т. 2, а.с. 76-86).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.07.2022 року було відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 04.10.2022 року справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 90-92, 99).

03.11.2022 року на адресу суду надійшов відзив адвоката Кочман Костянтина Павловича в інтересах ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, згідно якого останній повідомив, що наведені апелянтом доводи вже були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанції, та станом на момент зверненням до суду із даним відзивом у провадженні Верховного Суду триває розгляд справи № 521/7779/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.11.2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08.06.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності (т. 2, а.с. 103-105).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони про дату, час та порядок проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

09.02.2023 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Кочман Костянтина Павловича в інтересах ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в рeжимі відеоконференції, яке ухвалою від 10.02.2023 року було задоволено (т. 2, а.с. 109-111, 119-120). Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін. Інші учасники провадження до відеоконференції не приєднались.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 11.06.2018 року встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 99-100).

Згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною Вікторією Іванівною, витребуваної ухвалою від 30.08.2018 року, 24.01.2018 року ОСОБА_3 належну останньому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1, а.с. 103).

Висновком експерта № 272 від 22.02.2019 року, проведеної експертизи на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 25.10.2018 року, встановлено, що з урахуванням свого стану здоров`я ОСОБА_3 не був дієздатним, не міг усвідомлювати та керувати своїми діями на момент складання та підписання 24.01.2018 року оскаржуваного по справі № 521/7779/18 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , тобто був у стані абсолютної неспроможності 24.01.2018 року (т. 1, а.с. 162-169).

Згідно висновку № 27 від 22.01.2020 року (проведеної на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 16.12.2019 року експертизи) встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя та безпосередньо станом на 24.01.2018 року, на момент складення та підписання оскаржуваного по справі № 521/7779/18 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , виявляв клінічні ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Вираженого органічного емоційно-лабільного (астенічного) розладу, із когнітивними розладами, який за впливом його вольові, критичні та когнітивні функції був настільки вираженим, що абсолютно позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто він був абсолютно неспроможний розуміти значення своїх дій та керувати ними 24.01.2018 року (т. 2, а.с. 2-12).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що аналізуючи усі докази в сукупності, що доводи позивача, який є спадкоємцем ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження належними доказами. Судом були враховані висновки Малиновського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року щодо встановлених обставин, які не підлягають доказуванню в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, а також враховані, як письмовий доказ, висновок судово-психіатричних експертів №27 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської міської ради» від 22.01.2020 року, за яким експертами встановлено, що ОСОБА_3 позбавлений був здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто він був абсолютно неспроможний розуміти значення своїх дій та керувати ними 24.01.2018 року, а тому, відповідно, є всі законні підстави для визнання недійсним заповіту від 24.01.2018 року.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За положенням ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 225 ЦК України закріплює правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

При розгляді даної категорії справ, слід також враховувати положення, наведені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», а саме п. 16 постанови, згідно якої, правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після смерті залишив заповіт, згідно якого належну на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 .

Позивач, звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання заповіту недійсним, посилався, в свою чергу, на те, що в силу тяжкого стану здоров`я на момент складення заповіту ОСОБА_3 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, абсолютно не розумів значення своїх дій, не міг керувати ними, не міг організовувати та визначати свою поведінку та дії, передбачати їх наслідки, а тому такий заповіт є недійсним.

Разом з тим, до матеріалів справи було долучено належно завірену копію експертного висновку № 272 від 24.02.2021 року, на підставі призначеної в межах розгляду Малиновським районним судом м. Одеса цивільної справи № 521/7779/18за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності, посмертної судово-психіатричної експертизи за клопотанням сторін по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з метою встановлення психічного стану померлого ОСОБА_4 на час укладання спірного договору купівлі-продажу 24.01.2018 року.

Згідно висновку експерта № 272 від 22.02.2019 року (призначена на підставі ухвали від 25.10.2018 року) встановлено, що згідно з даними медичної документації (медична картка № 478 стаціонарного хворого) ОСОБА_3 хворів туберкульозом легенів (дісіменірована форма) з 1987 року. У зв`язку зі тим, що з 2012 року підтримуючого лікування ОСОБА_3 не приймав, його стан прогресивно погіршувався та дійшов до критичного за шість місяців до моменту настання смерті, про що свідчать, зокрема, записи лікаря-невропатолога, лікуючого лікаря та заключення клініко-патологоанамічного епікризу. Внаслідок цієї хвороби розвинулася двостороння крупновогнищева пневмонія. З урахуванням відсутності лікування та наростання інтоксикації, оскільки дані захворювання, безсумнівно, супроводжувалися психічними розладами та відповідно мали місце на момент складання та підписання оскаржуваного договору купівлі-продажу 24.01.2018 року. Тому, з урахуванням свого стану здоровся, ОСОБА_3 не був дієздатним, не міг усвідомлювати та керувати своїми діями на момент підписання 24.01.2018 року оскаржуваного договору тобто, він був у стані абсолютної неспроможності.

Крім того, до матеріалів справи також було долучено належним чином засвідчену копію висновку судово-психіатричного експерта № 27 від 22.01.2020 року повторної комісійної посмертної психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3 , проведеної на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 16.12.2019 року, призначену на підставі клопотання безпосередньо ОСОБА_1 по цивільній справі № 521/7779/18. Зазначеною експертизою, в свою чергу, встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя та безпосередньо станом на 24.01.2018 року, на момент складення та підписання оскаржуваного по справі № 521/7779/18 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , виявляв клінічні ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Вираженого органічного емоційно-лабільного (астенічного) розладу, із когнітивними розладами (змішаного ґенезу, внаслідок полі органної патології)», який за впливом його вольові, критичні та когнітивні функції був настільки вираженим, що абсолютно позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто він був абсолютно неспроможний розуміти значення своїх дій та керувати ними 24.01.2018 року.

При цьому, рішенням Малиновського районного суду від 12.11.2020 року по справі № 521/7779/18 (за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності) встановлено, що позивачем доведено той факт, що ОСОБА_3 при укладанні 24.01.2018 року договору купівлі-продажу не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, та відповідно позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Окрім того, вказане рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.11.2020 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу було залишено без змін постановою ВС від 01.02.2023 року по справі № 521/7779/18.

За положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З вищенаведеного також вбачається, що оспорюваний ОСОБА_2 в цивільній справі № 523/6470/18 заповіт, складений його померлим батьком ОСОБА_3 , та оспорюваний в цивільній справі № 521/7779/18 договір купівлі-продажу, укладений між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , були здійснені в одну дату, а саме 24.01.2018 року та оскільки метою проведення вищезазначених експертиз було встановлення психічного стану померлого ОСОБА_4 на момент укладення договору купівлі-продажу 24.01.2018 року, тому відповідно встановленні рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 12.11.2020 року обставини, враховуючи, набрання ним законної сили, мають преюдиційне значення при розгляді цивільної справи № 523/6470/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 25.02.2022 року.

Стосовно наведених в апеляційній скарзі доводів апелянта, слід зазначити, що колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у вищевказаній постанові від 01.02.2023 року по справі № 521/7779/18 вже було надано відповідну правову оцінку твердженням ОСОБА_1 (наведених в касаційній скарзі, як підстав для скасування оскаржуваного рішення суду) щодо необ`єктивності та необґрунтованості висновків судово-медичної експертної комісії Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» та не входження даної установи до переліку установ, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України, котрі, в свою чергу, є аналогічними наведеним в апеляційній скарзі ОСОБА_1 по справі № 523/6470/18 (про визнання недійсним заповіту), а тому відповідно відхиляються апеляційним судом.

Будь-яких інших доводів на підтвердження наявності законних підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, апелянтом наведено не було.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апелянта не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваного рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 25.02.2022 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови складений 22 лютого 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк