Справа № 489/3287/20
Номер провадження 2/489/74/23
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_3 , який є батьком позивача, належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 06.06.1995. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю здійснювала захоронення та сплачувала усі ритуальні послуги. На момент смерті спадкодавця з ним разом ніхто не проживав. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1 . У встановлений законом 6-ти місячний строк після смерті батька ОСОБА_1 як спадкоємець 1 черги прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. Відповідач, який є сином померлого ОСОБА_3 , продовжував бути зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , але в 2014 році залишив територію України і переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації в м. Ужур, де отримав російське громадянство, про що позивачу стало відомо після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0004345, у якому міститься копія паспорта відповідача, громадянина Російської Федерації, дата видачі паспорта ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач на момент смерті батька не проживав разом з ним і навіть не підтримував відносин, однак йому було відомо про смерть батька, про що зазначено в його заяві, яка міститься в матеріалах кримінального провадження про спілкування у 2019 році з позивачем в телефонному режимі.

Позивач зазначає, що 30.04.2018 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не було надано оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1 , а саме Свідоцтва про право власності на житло від 06.06.1995, виданого згідно з розпорядженням Миколаївської міської ради від 06.06.1995 №2969, згідно з яким це майно належить спадкодавцю, тобто померлому батьку позивача ОСОБА_3 . Як зазначається в позовній заяві, в ОСОБА_1 оригінал вказаного свідоцтва відсутній. Відповідач не прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки не проживав разом з ним постійно за місцем відкриття спадщини на момент смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не звернувся з заявою до нотаріуса у встановлений законодавством 6-ти місячний строк про прийняття спадщини після смерті батька. Тому, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача просив розглядати справу без його участі та без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

15 липня 2021 року на адресу Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло повідомлення з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання на території Російської Федерації доручення Ленінського районного суду м. Миколаєва про проведення окремих процесуальних дій та вручення судових документів ОСОБА_2 і надіслано документи, що складені в ході виконання доручення. З протоколу судового засідання Ужурійського районного суду Красноярського краю Російської Федерації від 26.05.2021 вбачається, що відповідач та його представник позовні вимоги позивача не визнають в повному обсязі. Відповідачу було вручено копію ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2021 у цивільній справі №489/3287/20, перекладену на російську мову, та копію позовної заяви на російській мові, про що свідчить наявне в матеріалах справи підтвердження про вручення документа. Відповідачу було роз`яснено, що після вручення даних документів йому надається час для подання відзиву протягом 15 днів з дня отримання цих документів. Від відповідача та його представника до Ленінського районного суду м. Миколаєва відзиву не надходило.

Тобто, про наявність в суді цієї справи та про право відповідача взяти участь у її розгляді, а також подати відзив, відповідача було повідомлено 26 травня 2021 року. Однак, відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву та участь в судових засіданнях. 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон). 22 грудня 2022 року Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності. Таким чином, ОСОБА_2 про дату, час, місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (Ленінського районного суду м. Миколаєва), оскільки в суду відсутня можливість будь-яким іншим чином повідомити відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 06.06.1995 Миколаївська міська служба приватизації державного житлового фонду посвідчила, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 06.06.1995 №2969.

28.09.2017 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. із заявою про прийняття спадщини без будь яких застережень та умов після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з відповіді в.о. начальника управління комунального майна Миколаївської міської ради від 24.04.2018 у зв`язку з тим, що власник квартири АДРЕСА_1 є померлою особою, управління комунального майна Миколаївської міської ради не має підстав для поновлення свідоцтва про право власності на дане житло.

30.04.2018 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не було надано оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1 , а саме Свідоцтва про право власності на житло від 06.06.1995, виданого згідно з розпорядженням Миколаївської міської ради від 06.06.1995 №2969.

Згідно з довідкою з комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації Миколаївської міської ради» від 25.06.2018 станом на 28.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 .

У листі начальника Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 14.08.2020 В. Федора зазначено, що 31.01.2019 слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004345 від 31.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, оскільки до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо припинення його пошуку та завершення досудового розслідування за вказаним фактом, оскільки він знаходиться у своєї сестри ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 зазначив, що відносно нього будь яких кримінальних правопорушень не вчинялось, у зв`язку з чим склад кримінального правопорушення відсутній. 31.01.2019 слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області К.В. Лук`яненко винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004345 від 31.10.2018 за ч.1 ст. 115 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до звіту про оцінку майна, висновку про вартість об`єкту оцінки (суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 ) оціночна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 13.07.2020, без ПДВ, складає 313430 грн.

Згідно з ст.ст. 1216, 1218, ч.2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України).

В ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 361/1699/20-ц від 28.10.2022 зазначено, що подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України).

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 521/19609/16-ц від 30.06.2020 для оформлення права на спадщину та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину у вигляді нерухомого майна (квартири) спадкоємець повинен надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує, що на момент смерті спадкодавцю належала ця нерухомість (квартира).

Таким чином, досліджені судом копії матеріалів спадкової справи №15/2017 року, наданої до суду приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В., не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на випадок своєї смерті залишав заповіт, а також про те, що ОСОБА_2 подавав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , або заяву про відмову від прийняття спадщини, чи проживав на день смерті ОСОБА_3 разом з ним, що могло б свідчити про прийняття відповідачем спадщини, а також відсутні обставини для виділення йому відповідно до закону обов`язкової частки у спадщині.

Суд вважає, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (на день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не проживав постійно із спадкодавцем ОСОБА_3 , тому повинен був протягом 6-ти місячного строку з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але відповідач цього не вчинив, тому вважається таким, що не прийняв спадщину.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняла спадщину в межах встановленого законодавством 6-ти місячного строку, але в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує, що на момент смерті ОСОБА_3 саме йому належала квартира АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на житло від 06.06.1995 посвідченого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, виданого згідно з розпорядженням від 06.06.1995 №2969). У зв`язку з цим, ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, але відсутність такого свідоцтва не позбавляє її права на спадщину. Тому, враховуючи, що відповідач вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а інші спадкоємці відсутні, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3134,30 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити позов.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3134 грн. 30 коп. (три тисячі сто тридцять чотири гривні тридцять копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.02.2023.

Суддя В. В. Кокорєв