Провадження №2/359/156/2023
Справа №359/2050/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 11 березня 2016 року передав в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 6000 доларів США, які остання зобов`язалась повернути до 11 травня 2016 року. На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 надала власноручно написану розписку від 11 березня 2016 року. Позивач звертався до ОСОБА_2 з вимогою про повернення грошових коштів, проте вона ухиляється від повернення грошових коштів. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг за договором позики у розмірі 6000 доларів США, що еквівалентно станом на день пред`явлення позову 162102 гривень.

2. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.20-21).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про виклик та допит свідка ОСОБА_4 , а також клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про виклик та допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.36-37).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про витребування оригіналу розписки для огляду у судовому засіданні (а.с.36-37).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про виклик та допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.40-41)

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.42).

3. Ставлення сторін до пред`явленого позову.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_12 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав до суду заяву про застосування строку позовної давності. В обґрунтування якої вказав на те, що позивач пред`явив позов до суду про стягнення боргу за розпискою через п`ять років після написання цієї розписки. Будь-який поважних причин, які зумовили пропуск строку позовної давності, позивач не навів. Тому представник відповідача ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні пред`явленого позову у повному обсязі.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 11 березня 2016 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 6000 доларів США. В свою чергу, ОСОБА_2 зобов`язалась повернути грошові кошти до 11 травня 2016 року. Вказана обставина підтверджується копією розписки про отримання грошових коштів від 11 березня 2016 року (а.с.9).

Спірні правовідносини регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.

5.1. норми матеріального права.

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За змістом ст.545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

5.2. норми процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що між сторонами по справі 11 березня 2016 року був укладений договір позики.

У строк, визначений договором позики, тобто до 11 травня 2016 року ОСОБА_2 не повернула грошові кошти.

Разом з цим, борговий документ, тобто розписка ОСОБА_2 від 11 березня 2016 року знаходиться у володінні позивача.

В матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 виконала свої зобов`язання за договором позики та повернула грошові кошти.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що зверталась до ОСОБА_2 з проханням виготовити документи для продажу будинку. У зв`язку з цим ОСОБА_2 були передані грошові кошти у розмірі 2000 доларів США трьома окремими платежами. Під час останньої передачі грошових коштів ОСОБА_2 добровільно написала письмову розписку про зобов`язання з повернення грошових коштів у розмірі 6000 доларів США. Свідок особисто була присутньою під час передачі грошових коштів.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що їй відомо про ту обставину що ОСОБА_2 працювала брокером. З приводу обставин отримання в борг грошових коштів та написання розписки свідку нічого невідомо.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_13 показала, що позивач звертався до неї з проханням надати контакти рієлтора. Тому свідок познайомила позивача з ОСОБА_2 . Через деякий час позивач поскаржився свідку з приводу того, що позичив грошові кошти ОСОБА_2 , але остання не повернула кошти.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка позивач показав, що він познайомився з ОСОБА_2 , оскільки мав намір продати квартиру та взамін придбати житловий будинок. ОСОБА_2 попросила в нього в борг грошові кошти у розмірі 6000 доларів США та на підтвердження отримання коштів написала розписку. Грошові кошти потрібні були ОСОБА_2 , бо в неї були якісь проблеми. ОСОБА_1 тричі позичав ОСОБА_2 грошові кошти по 2000 доларів США. В подальшому ОСОБА_2 почала переховуватись, щоб не повертати кошти.

Судом критично оцінюються показання допитаних у судовому засіданні свідків в якості допустимого доказу. Зважаючи на те, що в силу ст.1051 ЦК України, укладення договору позики не може ґрунтуватися на показаннях свідків.

Встановлено, що право позивача на отримання суми позики було порушено 11 травня 2016 року. Саме з цього дня розпочався відлік трирічного строку позовної давності. З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 11 березня 2021 року, що підтверджується реєстраційним штампом Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.1) та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2021 року (а.с.17). Таким чином станом на день пред`явлення даного позову цей строк закінчився. Тому суд погоджується з доводами представника відповідача ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності.

Крім цього, до матеріалах цивільної справи приєднаний флеш-накопичувач (а.с.16), на якому міститься звукозапис пояснень ОСОБА_2 , якими вона підтверджує отримання грошових коштів в борг у позивача, а також обіцяє повернути борг шляхом сплати щомісячно по 400 доларів США. Проте, вказаний звукозапис є недопустимим доказом. Водночас, вказаний доказ не свідчить про переривання строку позовної давності та не може слугувати поважною причиною для поновлення пропущеного строку позовної давності.

За таких обставин ОСОБА_1 пропущений строк позовної давності. Обставини, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутись до суду, не встановлені. Тому підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності відсутні.

З огляду на це суд вважає, що у задоволенні пред`явленого позову належить відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції від 25 лютого 2019 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1678 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позовну, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.256, ч.1 ст.257, ч.1 ст.261, ч.4, ч.5 ст.267, ст.545, ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 26 січня 2023 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський