Номер провадження: 22-ц/813/2910/23
Справа № 500/5455/16-ц
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини та згідно уточнень від 15.02.2018 року просив зобов`язати ОСОБА_1 передавати для спілкування ОСОБА_2 під час його знаходження в м. Ізмаїлі Одеської області три рази на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 до 19:00 години, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері за попереднім погодженням з нею, та зобов`язати ОСОБА_1 передавати ОСОБА_2 для оздоровлення дитини їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у літній період не менше 21 дня за попередньою домовленістю з матір`ю.

Свої вимоги мотивував тим, що 23.11.2012 року укладено шлюб сторін, ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу народився син ОСОБА_4 , у січні 2016 року шлюбні відносини сторін фактично припинено. 01.07.2016 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради з питання його участі у вихованні дитини, 11.08.2016 року Орган опіки та піклування визначив порядок участі батька у вихованні дитини, яким надав можливість батькові бачитися з дитиною тричі на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 17.00 до19.00 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. 21.09.2016 року відповідачка в черговий раз відмовилась надати позивачу можливість вийти на прогулянку з сином без її присутності, чим перешкоджає батькові приймати участь у вихованні сина.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передавати для спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час його знаходження в м. Ізмаїлі Одеської області три рази на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 до 19:00 години, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері за попереднім погодженням з нею. Зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передавати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для оздоровлення дитини у літній період не менше 21 дня у сукупності за попередньою домовленістю з матір`ю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, визначивши йому для зустрічей із сином дві години на тиждень у вихідний день у присутності матері дитини, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що призначений на 07.03.2023 року на 15-00 год., та обізнаними про обмеження на час оголошення в Україні воєнного стану доступу до приміщень (зали судових засідань) Одеського апеляційного суду через відсутність технічної можливості забезпечення безпеки громадян під час повітряної тривоги, від представника апелянта відповідача ОСОБА_1 адвоката Ніц А.С. надійшла заява про розгляд справи в режимі відео-конференції, яка задоволена апеляційним судом.

Проте 07.03.2023 року електронною поштою від адвоката Ніц А.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що станом на 16-00 год. 07.03.2023 року відео-конференція не розпочалась і з посиланням на необхідність участі адвоката в іншому судовому засіданні.

При цьому будь-яких обґрунтувань про зайнятість адвоката у зазначений час в іншій справі або у невідкладних слідчих діях у клопотанні з вказівкою номера справи або провадження не наведено та відповідних доказів до клопотання не надано.

Колегія суддів, дослідивши подане клопотання про відкладення розгляду справи, матеріали справи, виходить з такого.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Склад судової колегії під головуванням судді Таварткіладзе О.М. розглядає справи в апеляційному порядку з 14-00 до 18-00 год. щовівторка.

У вівторок 07.03.2023 року було призначено до розгляду 10 справ, з яких 3 справи в режимі відео-конференції. З 14-10 год. до 14-36 год. 07.03.2023 року на території міста Одеси та Одеської області оголошувалася повітряна тривога. Також вбачались перебої в інтернет зв`язку, які відображались на якості технічної фіксації і тривалості розгляду справ в режимі відео-конференції.

Як вбачається, час очікування судового засідання адвокатом Ніц А.С., виходячи з наведених об`єктивних обставин, не був надмірним, враховуючи не доведення адвокатом виправданої неможливості взяти участь у судовому засіданні.

Оскільки поважність причин неучасті в судовому засіданні 07.03.2023 року о 15-00 год. осіб, які є учасниками справи, судом апеляційної інстанції не встановлена, а заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, та наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності сторін та їхніх представників при таких обставинах не є порушенням прав сторін та їхніх представників щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, зобов`язуючи ОСОБА_1 передавати для спілкування ОСОБА_2 під час його знаходження в м. Ізмаїлі Одеської області три рази на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 до 19:00 години, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері за попереднім погодженням з нею та зобов`язуючи ОСОБА_1 передавати ОСОБА_2 сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для оздоровлення дитини у літній період не менше 21 дня у сукупності за попередньою домовленістю з матір`ю, суд першої інстанції, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини виходив з того, що:

- на день розгляду справи не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що зустрічі батька з дитиною у заявлений позивачем спосіб суперечать інтересам дитини чи таке спілкування може мати негативний вплив на нормальний розвиток дитини або нашкодити її здоров`ю і належних, допустимих та достатніх у своїй сукупності доказів такого матеріали справи не містять.

- встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином у заявлений ним спосіб, відповідає якнайкращим інтересам дитини, а запропонований органом опіки і піклування графік спілкування батька з дитиною є доцільним.

При цьому суд врахував, що:

- наявність у позивача хвороби - гепатиту С спростовано наданою на виконання ухвали суду від 31.10.2018 року довідкою КНП «Дунайська обласна лікарня» Одеської міської ради» від 13.11.2018 року № 812;

- психологічний висновок від 20.02.2018 року за підписом практичного психолога ОСОБА_5 не приймається судом до уваги, оскільки до висновку не додано належним чином засвідченої копії диплому відповідної особи, крім того, висновок зроблено з урахуванням вікових особливостей дитини станом на 2018 рік та не є актуальним станом на день розгляду справи;

- від пропозиції опитати дитину у судовому засіданні на предмет спілкування з батьком чи провести опитування дитини представником органу опіки та піклування відповідачка відмовилась;

- надана відповідачкою копія постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2015 року свідчить про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Доказів того, що за період з 2015 року по теперішній час позивач допускав аналогічні порушення та у зв`язку з цим був притягнутий до відповідальності, матеріали справи не містять. Також суду не надано докази перевищення позивачем допустимої швидкості руху;

- наявність тренувань у заявлений позивачем час не може бути перешкодою для зустрічей батька з дитиною, а навпаки, спільне відвідування тренувань сприятиме активній участі позивача в житті сина та зміцненню стосунків між ними і позивача влаштовує, що час зустріч з сином припадає на час тренування останнього в ФК «Дунай».

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

- сторони знаходились у шлюбі з 23.11.2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 23.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 702 (т. 1 а. с. 3);

- від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 18.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1140 (т. 1 а. с. 4), який після розірвання шлюбу сторін проживає з матір`ю;

- згідно з висновком спеціаліста-психолога Центру дитячого розвитку «Подсолнух» ОСОБА_5 від 20.02.2018 року рекомендується до періоду середнього шкільного віку зустрічатися дитині з батьком у присутності матері (т. 1 а. с. 80-83);

- відповідно до довідки футбольного клубу «Дунай» від 18.12.2019 року ОСОБА_6 займається футболом з 2017 року, тренування проходять понеділок, середа, п`ятниця з 17:30 год. до 18:30 год. (т. 1 а. с. 180);

- постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (т. 1 а. с. 84).

- згідно з результатами лабораторного дослідження від 07.11.2017 року ПЦР, РНК вірусу гепатиту С у ОСОБА_2 не виявлено (т. 1 а. с. 85);

- згідно результатів лабораторного дослідження від 30.10.2018 року ПЦР, РНК вірусу гепатиту С у ОСОБА_2 не виявлено (т. 1 а. с. 108);

- згідно з інформацією КНП «Дунайська обласна лікарня» Одеської обласної ради» від 13.11.2018 року за результатами аналізів від 08.11.2018 року ПЦР НСV кількісний-негативний, ПЦР НСV якісний-негативний. Заключний діагноз: реконвалесцент хронічного вірусного гепатиту С (одужання) (т. 1 а. с. 119-120);

- згідно з інформацією КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня» від 16.11.2018 року ОСОБА_2 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а. с. 122);

- відповідно до довідки Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.07.2021 року № В-6/59203583, заборгованість по стягненню аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на 05.07.2021 року складає 23 624 грн. (т. 2 а. с. 46);

- висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 11.08.2016 року № 01/21-1447 вирішено визначити наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 : тричі на тиждень у робочі дні (понеділок, середа, п`ятниця) з 17:00 год. по 19:00 год. за попереднім погодженням із матір`ю дитини (т. 1 а. с. 6, т. 2 а. с. 66);

- згідно з доповненням від 01.07.2020 року № 01/21-946 до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 11.08.2018 року № 01/21-1447 вирішено встановити батькові порядок спілкування з дитиною: під час перебування батька на території України тричі на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 год. до 19:00 год. без присутності матері за попереднім погодженням з нею, влітку з метою оздоровлення дитини 21 день за попередньою домовленістю з матір`ю дитини (т. 1 а. с. 215-216);

- згідно з показами свідка ОСОБА_7 , у 2016 році у ТЦ «Таврія» м. Ізмаїла свідок бачила позивача, який вживав у барі коньяк, а наступного дня зі слів відповідачки свідок дізналася, що вони відпочивали того дня з дитиною та позивач сідав за кермо. Проте, як сідав за кермо, свідок не бачила.

Колегія суддів виходить з такого.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим її розпорядку дня, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, входячи передусім з якнайкращих інтересів дитини та запропонованого органом опіки і піклування графіку спілкування батька з сином. При цьому суд зауважив, що тренування дитини у заявлений позивачем час не може бути перешкодою для зустрічей батька з дитиною, а навпаки, спільне відвідування тренувань сприятиме активній участі позивача в житті сина та зміцненню стосунків між ними і згоду позивача на побачення з сином під час тренування останнього в ФК «Дунай».

Крім того, як слідує з відповіді ФК «Дунай» від 07.03.2023 року малолітній ОСОБА_8 , 2013 року народження, займався у футбольному клубі «Дунай» з жовтня 2017 року до грудня 2021 року.

Тобто на час ухвалення оскаржуваного судового рішення 11.02.2022 року малолітній ОСОБА_8 , 2013 року народження, не був задіяний на тренуваннях в ФК «Дунай» щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 17-00 до 19-00 г. г. у час, який визначений для зустрічі з батьком, під час знаходження того у м. Ізмаїл Одеської області.

Доводи апеляційної скарги про хворобу позивача на гепатит С, рекомендацію зустрічі батька з сином у присутності матері через відсутність сталого емоційного контакту з посиланням на психологічний висновок від 20.02.2018 року та про моральні якості батька, який притягався у 2015 році до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду, який надав об`єктивну оцінку наведеним обставинам та вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Отже, доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 10.03.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова