КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/6758/21 Головуючий у суді І інстанції Горбенко Н.О.
Провадження № 22-ц/824/50/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Первинної профспілкової організації виробничого структурного підрозділу«Київський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 2 червня 2022 року у справі за позовом Первинної профспілкової організації виробничого структурного підрозділу «Київський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця» до виробничого структурного підрозділу «Київський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця», філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця» про виконання умов колективного договору та виплату належних компенсацій працівникам,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року Первинна профспілкова організація виробничого структурного підрозділу«Київський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ППО ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця») звернулася до суду з позовом до ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» про виконання умов колективного договору та виплату належних компенсацій працівникам.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі конференції трудового колективу ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця»від 31 жовтня 2016 року, оформленого протоколом № 1, між сторонами було укладено колективний договір на 2016-2021 роки, пункт 3.10 якого передбачає, що працівникам, які працюють вахтовим методом відповідно до додатку № 3, встановлюються за такий вид роботи компенсаційні виплати у розмірі 100 відсотків добових, встановлених на залізничному транспорті при відрядженні в межах України.

Однак, починаючи з грудня 2020 року працівникам ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», які працюють вахтовим методом, згідно додатку № 3 колективного договору не нараховується компенсація за такий вид робіт, що є порушенням умов колективного договору. 9 грудня 2020 року позивач листом № 26 звернувся до відповідача з поданням про усунення порушень колективного договору та вимогою провести належні виплати працівникам з грудня 2020 року. Лише 21 січня 2021 року профспілкою отримана відповідь відповідача № 3/35, відповідно до якої адміністрація підрозділу фактично відмовила у здійсненні нарахування доплат працівникам у відповідності до пункту 3.10 колективного договору.

Така відмова відповідача, на переконання позивача, є формальною та суперечить принципам вахтового методу виконання робіт та його правовому визначенню, а також не відповідає вимогам колективного договору і додаткам до нього, Положенню про умови застосування вахтового методу організації робіт в АТ «Укрзалізниця», затвердженого 14 травня 2020 року, нормам статті 97 КЗпП України і статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», що відповідно до норм частини другої статті 19, частини сьомої статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зумовило необхідність звернення до суду за захистом прав та інтересів працівників - членів профспілки.

Позивач просив визнати незаконною невиплату працівникам компенсаційних виплат за роботу вахтовим методом згідно колективного договору та додатків до нього, та порушенням законодавства про працю, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та колективного договору; зобов`язати відповідачів усунути порушення пункту 3.10. колективного договору та здійснити нарахування і виплату працівникам ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», що виконують роботи вахтовим методом відповідно до додатку № 3 до колективного договору - компенсаційних виплат у розмірі 100 % добових, встановлених на залізничному транспорті при відрядженні в межах України, починаючи з грудня 2020 року та на час прийняття рішення по суті включно.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 2 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обставинами, які підлягають встановленню у даній справі, зокрема, є факт прийняття рішення відповідачем про організацію робіт вахтовим методом, фактичне виконання таких робіт конкретними працівниками та їх тривалість, відображення таких робіт у обліку робочого часу та у графіках роботи, розмір нарахованої заробітної плати конкретним працівникам та розмір недоплати цим працівникам за виконання робіт вахтовим методом, факт членства визначених працівників відповідача у первинній профспілковій організації та факт того, що працівники відповідача уповноважили позивача здійснювати їх представництво в суді, проте позивач не довів обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач через представника - адвоката Крепеля Д.І. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи і неправильного застосування норм матеріального права,та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки поданим сторонами та витребуваним доказам, які повністю спростовують його висновки про недоведеність позовних вимог, а також невірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносин та які були порушені відповідачем при невиплаті працівникам компенсаційних виплат за роботу вахтовим методом згідно колективного договору та додатків до нього.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на електронну адресу апеляційного суду, філія «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» в особі директора Серьогіна С.В. та заступника директора Дорощука С.П. просить у задоволенні вимог апеляційної скарги позивача відмовити.

Суд апеляційної інстанції залишив без розгляду вказаний відзив на підставі частин другої, четвертої статті 183 та статі 360 ЦПК України, оскільки він не підписаний (не скріплений) з використанням власних електронних цифрових підписів його підписантів у відповідності до вимог частини восьмої статті 43 ЦПК України, частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» та частини першої, другої статті 6, частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відзиви іншого відповідача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

За правилом частин першої, четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.

Суд першої інстанції встановив, що наказом АТ «Українська залізниця» № 799 від 27 грудня 2018 року «Про деякі питання діяльності АТ «Українська залізниця»» Положення про філію «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Українська залізниця», введене в дію наказом № 370 від 2 червня 2017 року, викладено в новій редакції (а.с. 39, т. 1).

За змістом пунктів 2.1 - 2.3 Положення про філію «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статуту юридичної особи. Філія не підлягає державній реєстрації. У виробничому та адміністративному підпорядкуванні філії знаходяться структурні (виробничі, функціональні) підрозділи. Положення про структурні підрозділи філії затверджуються директором філії відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до пункту 3.1 Положення основною метою утворення і діяльності філії є задоволення потреб колійного господарства в механізованому виконанні колійних робіт, ремонту колійних та залізничних будівельних машин, поліпшення експлуатаційного стану колій, отримання прибутку від вкладеного капіталу та використання передбачених товариством фондів на задоволення соціально-економічної зацікавленості акціонерів товариства і представників філії (а.с. 40-60, т. 1).

Згідно з наказом директора та заступника директора філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» № 65 від 15 березня 2019 року «Про деякі питання діяльності філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця»» уведено в дію Положення про виробничий структурний підрозділ «Київський центр механізації колійних робіт» філії ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» в новій редакції (а.с. 61, т. 1).

Пунктами 2.1, 2.3 Положення про ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» визначено, що підрозділ є виробничим структурним підрозділом філії, не має статусу юридичної особи та діє від імені філії. Підрозділ не підлягає державній реєстрації (а.с. 62-77, т. 1).

Основною метою утворення і діяльності підрозділу є задоволення потреб колійного господарства в механізованому виконанні колійних робіт, ремонту колійних та залізничних будівельних машин, поліпшення експлуатаційного стану колій, надання послуг та отримання прибутку (пункт 3.1 цього Положення).

Протоколом № 1 конференції трудового колективу від 31 жовтня 2016 року затверджено колективний договір між адміністрацією і трудовим колективом ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця»на 2016-2021 роки, а додаток № 3 до колективного договору містить перелік посад та професій виробничого структурного підрозділу, до яких застосовується вахтовий метод організації праці (а.с. 131-133, т. 1).

Відповідно до пункту 3.10 колективного договору працівникам, які працюють вахтовим методом відповідно до додатку № 3, встановлювати за такий вид роботи компенсаційні виплати у розмірі 100 відсотків добових, встановлених на залізничному транспорті при відрядженні в межах України (а.с. 1-35, т. 2).

Згідно із змінами та доповненнями до колективного договору, прийнятими на засіданні комісії з внесення змін і доповнень до колективного договору від 28 травня 2020 року, пункт 4.1 Положення ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» вахтовий метод організації робіт, яке є додатком № 14 до колективного договору, викладено в такій редакції: Працівникам, що залучені до вахтового методу організації праці відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1999 року № 490, зі змінами і доповненнями, за кожну добу роботи на об`єкті в період вахти, а також за фактичні дні знаходження в дорозі від місця збору (місця проживання) до місця виконання робіт і назад виплачується надбавка за вахтовий метод роботи в розмірі 100 відсотків добових, встановлених АТ «Укрзалізниця» (а.с.134-138, т. 1, а.с. 41-46, 67-71, т. 2).

Позивач ППО ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» створена для захисту інтересів трудового колективу підрозділу та зареєстрована як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 6 листопада 2017 року та довідкою голови профспілки залізничників і транспортних будівельників України від 18 жовтня 2019 року (а.с. 6, 7, т. 1).

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 4, 5, 19 ЦПК України і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право або право особи в інтересах якої вона звертається до суду порушено.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи судом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відтак, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

У справі, що переглядається, звертаючись до суду із позовом, ППО ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» в особі представника - адвоката Крепеля Д.І. просив визнати незаконною невиплату працівникам компенсаційних виплат за роботу вахтовим методом згідно колективного договору та додатків до нього, та порушенням законодавства про працю, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та колективного договору; зобов`язати відповідачів ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» та філію «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» усунути порушення пункту 3.10. колективного договору та здійснити нарахування і виплату працівникам ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», що виконують роботи вахтовим методом відповідно до додатку № 3 до колективного договору - компенсаційних виплат у розмірі 100 % добових, встановлених на залізничному транспорті при відрядженні в межах України, починаючи з грудня 2020 року та на час прийняття рішення по суті включно.

Обґрунтовуючи пред`явлені позовні вимоги до вказаних відповідачів, представник позивача вказував, що «Київський центр механізації колійних робіт» є виробничим структурним підрозділом філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Українська залізниця», тобто відповідач-1 є структурним підрозділом відповідача-2 без статусу юридичної особи, керівник якої діє на підставі довіреності, виданої відповідачем-1, і фактично всі рішення та розпорядження приймає філія ««ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця». З іншої сторони колективний договір укладений саме із ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», тобто відповідачем-1, у зв`язку з чим такий структурний підрозділ також підлягає залученню до участі у справі в якості відповідача. Виходячи із суті спору, підстав та предмету позову, всі позовні вимоги пред`являються до цих відповідачів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не може виходити за межі позовних вимог, а правом визначати предмет, підстави та відповідачів за пред`явленим позовом наділений лише позивач (статті 13, 43, 49, 175 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (провадження № 14-61цс19, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (провадження № 14-94цс19) та інших звертала увагу на те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Частиною першою статті 47 ЦПК України регламентовано, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

За приписами статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20) зроблено висновок про те, що філії та представництва, які не є юридичними особам, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору. З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 9 лютого 2022 року у справі № 607/4090/21, від 9 лютого 2022 року у справі № 213/4206/19, від 7 липня 2021 року у справі № 712/13066/18, від 10 листопада 2021 року у справі № 552/2889/20, що свідчить про сталість судової практики при вирішенні питання процесуального статусу філії чи представництва у справі.

ЄСПЛ зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, 6 грудня 2007 року).

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що ППО ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» з метою вирішення трудового спору пред`явила позов про виконання умов колективного договору та виплату належних компенсацій працівникам до ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» та філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», які не мають статусу юридичної особи.

Жодних вимог до АТ «Укрзалізниця» як юридичної особи, що є роботодавцем та має відокремлені підрозділи, в тому числі й філію «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин», яка у свою чергу має у підпорядкуванні виробничий структурний підрозділ«Київський центр механізації колійних робіт», позивач не заявив і відповідне обґрунтування в позовній заяві відсутнє.

Проте, ураховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

Розглядаючи справу та вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не врахував, що ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» та філія «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» відповідно до положень статей 47, 48 ЦПК України не можуть виступати сторонами у цивільному процесі, а тому такий позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Виходячи з того, що філія як відокремлений підрозділ та представництво, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю і не можуть бути стороною у цивільному процесі, справи, в яких відповідачем виступає така філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

Таким чином, вирішуючи позов ППО ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця» до ВСП «КЦМКР» філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», філії «ЦРЕКМ» АТ «Укрзалізниця», суд першої інстанції не звернув уваги на зміст пред`явлених вимог і характер спірних правовідносин, помилково розглянувши по суті позовну заяву провиконання умов колективного договору та виплату належних компенсацій працівникам, у якій відповідачами позивач визначив філію та її структурний підрозділ, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до вимог частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду про відмову у задоволенні позову підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 та частин першої, другої статті 377 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства позов заявлений до особи, яка не може бути стороною у справі, у зв`язку з відсутністю у неї цивільної процесуальної дієздатності.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не бере, оскільки районний суд повинен був відмовити у відкритті провадження у справі з наведених вище правових підстав, а не розглядати спір по суті. Водночас позивач не позбавлений права звернутися з відповідними вимогами у трудовому спорі щодо отримання доплат працівниками - членами профспілки, які працюють вахтовим методом, до роботодавця - юридичної особи АТ «Укрзалізниця».

На підставі викладеного та керуючись статтями 255, 256, 367 - 369, 374, 377, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації виробничого структурного підрозділу«Київський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 2 червня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Первинної профспілкової організації виробничого структурного підрозділу«Київський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця» до виробничого структурного підрозділу «Київський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця», філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерного товариства «Українська залізниця» про виконання умов колективного договору та виплату належних компенсацій працівникам закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: М.В. Мережко

С.І. Савченко