ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/812/23 Справа № 212/1398/22 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/1398/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Денис Сергійович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 травня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (надалі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №25440, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», що є правонаступником всіх прав та обов`язків за Кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №6795 від 27.03.2018 року, заборгованості у розмірі 9048,79 грн.

Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус порушила порядок вчинення виконавчого напису, не переконалася у безспірності вимог стягувача, сама заборгованість не є безспірною (позивачем не визнається), стягнуті кошти перевищують строк позовної давності. Позивач не отримував письмового повідомлення про наявність заборгованості від банку, про відступлення прав вимоги за кредитним договором та не повідомлявся про вчинення виконавчого напису. Спірний кредитний договорі не був посвідчений нотаріально.

У зв`язку з цим, позивач просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на свою користь витрати по справі: судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 гривень та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2022 року вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено стягнення за виконавчим написом.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 25440, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, 16.06.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 9048,79 гривень.

Стягнуто з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 гривень.

Стягнуто з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2022 року, у справі №212/1398/22, 2-з/212/53/22, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Д.С., просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове рішення про стягнення з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., посилаючись не невідповідність висновків суду обставинам справи та неврахування доказів, поданих позивачем на підтвердження понесених судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили та клопотань про відкладення судового розгляду не надавали, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №114-08/гр.

27.03.2018 року між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами №6795.

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1

16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 25440 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №114-08/гр. від 23.04.2008 року, за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 року, стягнуто заборгованість в сумі 7849,92 гривень, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5043,52 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1815,50 гривень, прострочена заборгованість за комісією -990,00 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат». Загальна заборгованість становить 9048,79 грн.

31.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олесандровичем, на підставі Виконавчого напису, відкрито виконавче провадження №68422854 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 9048,79 грн.

Встановивши, що в ході судового розгляду ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не надало суду доказів на підтвердження того, що нотаріусу передано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов в частинні визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Д.С., в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове рішення про стягнення з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для стягнення з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., суд першої інстанції керувався нормами статей 133, 137 ЦПК України та виходив з того, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення, в оскаржуваній частині, не відповідає.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється в апеляційній інстанції, професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Бражник Д.С. на підставі Договору про надання правової допомоги №177 від 07 січня 2022 року та Ордеру Серії АЕ №1065168 від 20.02.2022 року (а.с. 28-34).

Згідно Акту виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги №177 від 07 січня 2022 року, адвокатом Бражником Д.С. були вчинені наступні дії: усні консультації та роз`яснення з правових питань, що стосуються вчинення 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною виконавчого напису, який зареєстровано в реєстрі за № 25440, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №114-08/гр. від 23.04.2008 року, відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олесандровичем, на підставі Виконавчого напису, виконавчого провадження №68422854 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 9048,79 грн.; адвокатський запит щодо ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження №68422854; ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження №68422854; складання та подання до суду заяви про забезпечення позову, клопотання про витребування доказів та позовної заяви, всього на загальну суму 7 000,00 грн. (а.с. 33), які було сплачено згідно квитанції №49 від 27.05.2022 року (а.с. 62), тобто належними доказами підтверджено обсяг наданих послуг за цим Договором.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності підготовки процесуальних документів та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. відповідають критеріям розумності, співмірності та справедливості, а тому їх стягнення з відповідачів не суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Денис Сергійович, - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на ткористь Я ОСОБА_3 судові витрати, понесені витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій, не оскаржуваній частині, рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: