Справа № 569/1851/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді Гордійчук І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВК ТРЕЙД ІН», про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 3190984,69 грн. Також просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 17.12.2021, а саме будівлю, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та належить на праві власності відповідача ТзОВ «ІВК ТРЕЙД ІН», шляхом продажу зазначеної будівлі позивачем будь-якій третій особі.

Проте, зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Рівненським міським судом Рівненської області, та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Водночас позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме будівлю, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до пункту 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (стаття 181 Цивільного кодексу України). Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 у справі № 640/16548/16-ц.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спір між сторонами виник із приводу нерухомого майна і позивачу на виконання приписів ст. 30 ЦПК України необхідно було звернутися до суду за місцезнаходженням нерухомого майна (будинку та земельної ділянки).

Відповідно дост.1 Закону України «Про іпотеку»іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Тобто, позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, відповідно, і позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.

Таким чином, враховуючи діючі положення цивільного процесуального законодавства та кореспондуючі їм роз`яснення суду вищої інстанції, оскільки спір між сторонами виник не тільки з договору позики, а й з договору іпотеки нерухомого майна, який був укладений з метоюю забезпечення первинного зобов`язання, на який розповсюджується виключна підсудність відповідно дост.30 ЦПК України, даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно з ч.1 ст.31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду .

Згідно ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що дана позовна заява підсудна Кузнецовському міському суду Рівненської області, в порядку цивільного судочинства, та підлягає направленню до цього суду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 31, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВК ТРЕЙД ІН», про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки - передати на розгляд за підсудністю до Кузнецовського міського суду Рівненської області (Будівельників мкр. 3, Вараш, Рівненська, 34400)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Гордійчук