Справа № 303/1847/22
УХВАЛА

23 лютого 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Заболотного А.М. розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 про відвід судді Монича Володимира Олексійовича у цивільній справі № 303/1847/22 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-грант», про стягнення шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и в:

20.02.2023 року представник відповідача ФОП ОСОБА_1 адвокат Марич І.Ю. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2022 року, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 303/1847/22 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-грант», про стягнення шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.02.2023 року заява про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 303/1847/22 передана головуючому судді Моничу В.О.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2023 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду судді Монич В.О.

20.02.2023 року до суду від відповідача ФОП ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Монич В.О. Зазначену заяву із посиланнями на приписи п.п. 3-5 ст. 36 ЦПК України обґрунтовано наявністю сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Монича В.О.

На думку заявника суддя Монич В.О. 16.02.2023 року своєю ухвалою безпідставно повернув подану раніше заяву про перегляд заочного рішення у зв`язку відсутністю доказів направлення копій такої заяви з додатками іншим учасникам справи.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О. від 21.02.2023 року заявлений ФОП ОСОБА_1 відвід було визнано необґрунтованим, а заяву про відвід передано для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року заява про відвід передана на розгляд судді Заболотному А.М.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи наведене, суд здійснює розгляд заяви про відвід без повідомлення учасників справи. Відтак, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши зазначену заяву, судом встановлене наступне.

Статтями 39, 43 ЦПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, в тому числі і про відвід судді з підстав передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України. Відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 3-5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, на які вказує заявник, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених ст. 37 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000 року).

Отже, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, а відтак презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Відповідні докази мають бути надані заявником в силу приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України на учасника справи, яким заявлено відвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, покладається обов`язок в заяві про відвід зазначити мотиви відводу.

При цьому враховується, що істинність твердження про упередженість та/чи про небезсторонність судді має бути доведена в силу приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Аналізуючи твердження заявника про упередженість судді Монича В.О. при постановленні ухвали суду від 16.02.2023 року зазначається таке.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, доводи заявника зводяться до незгоди з рішенням судді з процесуальних питань під час вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви про перегляд заочного рішення у цивільній справі.

Так, ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, у випадку незгоди сторони з процесуальним рішенням судді, ст. 352 ЦПК України гарантоване право апеляційного оскарження такого рішення, яким міг скористатися ФОП ОСОБА_1 .

У спірній по справі ситуації фактичну наявність заявленого відводу має саме незгода позивача з процесуальним рішеннями судді у межах розгляду даної цивільної справи.

Приймаючи до уваги вищевказані доводи ФОП ОСОБА_1 щодо відводу судді по справі на предмет їх відповідності вищевказаним приписам цивільного процесуального закону, слід констатувати відсутність передбачених законом підстав для відводу судді.

Інших об`єктивних та доказово підтверджених даних, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді, чи про наявність будь-якого іншого суб`єктивного та об`єктивного критерію для відводу судді, ФОП ОСОБА_1 не зазначено.

За таких обставин заява про відвід судді Монич В.О. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 36, 37, 39, 40, 41, 260, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про відвід судді Монича Володимира Олексійовича у цивільній справі № 303/1847/22 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-грант», про стягнення шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Заболотний