Справа № 139/750/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: судді Коломійцевої В.І.,

за участю секретаря Боржемської І.М.,

представника позивача адвоката Солоненка Б.М.,

свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 23.03.1994 секретарем Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі №77, в якому все своє майно заповіла їй. Вона фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , вступивши в управління та володіння спадковим майном. Також вона звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області. Однак, державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Крім того, у неї виникають труднощі при оформленні спадкових прав, оскільки у заповіті невірно записано прізвища заповідачки « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 ». Також не підтверджується факт належності саме спадкодавиці сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ВН №030726, так як у вказаному документі також не вірно зазначено прізвище спадкодавиці як « ОСОБА_5 », замість вірного « ОСОБА_6 », а сам сертифікат було втрачено, отримати його дублікат неможливо. Тому просить встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіту, що посвідчений 23.03.1994 року секретарем виконавчого комітету Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі №77 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №030726 на земельну частку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності КСП «Колос» с.Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, а також визнати за нею - ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай), розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що перебувала у колективній власності КСП «Колос» с.Морозівка Могилів-Подільського (колишнього Мурованокуриловецького) району Вінницької області, яке посвідчувалось сертифікатом серії ВН №030726.

Ухвалою суду від 20.12.2022 позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №130/2021, заведену щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Солоненко Б.М. позов своєї довірительки підтримав за обставин у ньому викладених, просив його задоволити.

Відповідач копію ухвали від 20.12.2022 та доданих до неї матеріалів отримав 23.12.2022, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.66,67).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с.12).

Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 , відповідно до довідки №71 від 02.03.2021, виданої старостою Морозівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області, за заповітом є дочка померлої ОСОБА_7 , 1959 року народження (а.с.13).

Разом з тим, як вбачається із заповіту від 23.03.1994 року, посвідченого виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі №77, у написанні прізвища заповідачки допущена помилка: вказано « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_6 » (а.с.14).

Відповідно до Інформаційної довідки №69645566 зі Спадкового реєстру заповіти/спадкові договори, заповіт від 23.03.1994 року, який посвідчено секретарем Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №77, було зареєстровано як такий, що складено ОСОБА_4 .

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_7 майно заповіла її мати.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Жмеринському району реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, - ОСОБА_7 08 липня 2014 року змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.10.2021 року, яке набула законної сили 09.11.2021 року, встановлено факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22-24).

Отже з наведених доказів встановлено, що заповіт, посвідчений 23.03.1994 року секретарем виконавчого комітету Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі №77 складений саме померлою ОСОБА_4 .

Також встановлено, що згідно інформації державного кадастрового реєстратора від 06.06.2022 року №0-2-0.3,15-758/14-22 члену КСП «Колос» с.Морозівка ОСОБА_4 28.11.1996 року на підставі рішення Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 19.07.1996 року №174, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН №030726 площею 2,34 в умовних кадастрових гектарах, дата видачі 28.11.1996 року, зареєстрованого за №4067 в Книзі реєстрації сертифікатів (а.с.31).

Водночас згідно інформації державного кадастрового реєстратора від 06.06.2022 року №0-2-0.3,15-759/13-22, на особу з анкетними даними « ОСОБА_4 » сертифікат на право на земельну частку (пай), а також державний акт на право власності на землю по КСП «Колос» с.Морозівка Мурованокуриловецького району не видавалися (а.с.33).

Відповідно до довідки №72 від 02.03.2021 року, виданої старостою виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради, матері ОСОБА_3 « ОСОБА_4 » належить земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 1,5927 га (а.с.41).

Згідно Додатку №2 до розпорядження голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 14.07.2005 року №191, «Список громадян-членів реформованого КСП «Колос» с.Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, які померли і їх земельні частки (паї) передаються у власність спадкоємцям по мірі оформлення права на спадщину» вбачається, що за порядковим №18 містяться відомості про те, що ОСОБА_4 » належить земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 1,5927 га, відповідно до сертифікату ВН -030726 (а.с.38-39).

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що з матір`ю позивачки ОСОБА_4 проживала по сусідству у с.Морозівка. Також, вони разом працювали у КСП «Колос» с.Морозівка, а тому їй достеменно відомо про те, що ОСОБА_4 належало право на земельну ділянку частку (пай).

Свідок ОСОБА_2 (колишній голова Морозівської сільської ради) ствердив, що ОСОБА_4 отримувала земельну частку (пай) площею 2,34 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території с.Морозівка. При цьому вказав, що у Списках громадян членів КСП «Колос» її прізвище було помилково зазначено як « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 ».

Таким чином, суд приходить до переконання, що здобутими під час судового розгляду письмовими доказами та показами свідків, також доводиться факт, що правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №030726, виданий на ім`я « ОСОБА_4 » належав саме ОСОБА_4 .

При цьому, слід зазначити, що позовні вимоги про встановлення фактів належності заповіту та сертифікату на земельну частку (пай) подано виключно через те, що іншою вимогою у цій справі є спір про право (право на спадщину), а тому всі ці вимоги розглядаються у позовному провадженні.

За таких обставин суд вважає, що встановлення фактів належності заповіту та сертифікату на земельну частку (пай) не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, має для позивачки юридичне значення, а тому суд задовільняє позов в цій частині, що відповідає положенням п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України

Щодо позовної вимоги про визнання права на земельну частку (пай) слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Заповітом (а.с. 14), свідоцтвом про зміну імені (а.с.21), рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 07.10.2021 (а.с.22-24), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а.с. 12), довідками старости Морозівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області №71 від 02.03.2021 та №237 від 17.08.2021 (а.с.13,25) стверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

З копії спадкової справи №130/2021 заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 слідує, що 07.12.2021 позивач звернулася до державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач єдиний спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку передбаченому ч. 1 ст.549 ЦК УРСР.

Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифікату, що посвідчував право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) серії ВН №030726 втрачено (а.с.40).

Приписами ст. 524 ЦК УРСР та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відтак, оскільки ОСОБА_4 за життя набула права на земельну частку (пай), то і позивач ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю), тому позовна вимога про визнання за нею права на земельну частку (пай) також підлягає задоволенню.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1984, 80 грн (а.с.53-55).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст.ст. 527, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 95, 200, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту, посвідченого 23.03.1994 року секретарем виконавчого комітету Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області Вихристюк М.Л., зареєстрованого в реєстрі за №77.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №030726 на земельну частку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності КСП «Колос» с.Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай), розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що перебувала у колективній власності КСП «Колос» с.Морозівка Могилів-Подільського (колишнього Мурованокуриловецького) району Вінницької області, яке посвідчувалось сертифікатом серії ВН №030726.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45.

Повне рішення суду виготовлено 24.01.2023 року.

Суддя: