Провадження № 2/361/877/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2021 року позивач звернулась до суду із позовом в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16989, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 05.04.2021 р. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргівборгу у розмірі 22109,32 грн. на підставі Договору №2241/К від 07 травня 2020 р. про відступлення прав вимоги за Кредитним Договором №006-29500-280812 від 28 серпня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ?Дельта Банк? та ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. та фактично понесені судові витрати згідно розрахунку в розмірі 3048,25 грн.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 28.08.2012 року між ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 - це прізвище колишнього чоловіка ОСОБА_1 ) та Публічним акціонерним товариством ?Дельта Банк? укладений Кредитний Договір.

25.11.2014 року позивач звернулась до Голови Ради Директорів Банку з заявою (вх. №2608387 від 25.11.2014 року) в якій попросила вказати причину збільшення кредитного ліміту за карткою без її згоди. Відповіді від Банку на своє звернення вона не отримала.

04.12.2014 року позивач звернулась до Голови Ради Директорів Банку с заявою (вх. №2650448 від 05.12.2014 року) в якій попросила Банк надати кредитні канікули на 1-3 місяці у зв`язку з загальновідомими подіями в Україні. В той час вона працювала не офіційно, на утриманні був малолітній син та мати інвалід. Відповіді від Банку на своє звернення вона не отримала.

03.06.2020 року позивач отримала лист (вих. №004001843-1 від 25.05.2020 року) від ТОВ ?ФК ?ЄАПБ?, де була повідомлена про те, що ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? на підставі договору №2241/К від 07.05.2020 року було отримано право вимоги щодо Кредитного договору та позивачу було запропоновано погасити заборгованість за Кредитним договором, сума якої на 07.05.2020 року складала 23184,32 грн.

05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16989, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 22109,32 грн.

25.05.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. відкрив виконавче провадження №АСВП 65546415 від 25.05.2021 року. При примусовому виконанні виконавчого напису №16989 від 05.04.2021 року, що видав приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М.

04.10.2021 року позивач дізналась, що на її рахунок у Приватбанку приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. накладено арешт.

11.10.2021 року постановою (вих. №3399 від 11.10.2021 року) приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. виконавче провадження було закінчено. Як законослухняна громадянка, будучи тяжко хворою СОVID, позивач позичила гроші та позичальник, на моє прохання, перерахувала зазначену у виконавчому провадженні суму 24620,30 грн. на зазначений у виконавчому провадженні рахунок.

02.11.2021 року позивач звернулась з проханням до управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати документі або інформацію за якою адресою та до кого необхідно звертатися для витребування документів на підставі яких приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №16989 від 05.04.2021 року.

02.11.2021 р. за вказаними у виконавчому провадженні засобами зв`язку позивач звернулась з проханням до ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? та його представника Теплюк Л.В. надати протягом 10 днів з дати отримання її звернення документів, на підставі яких приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №16989 від 05.04.2021 року. Станом на поточну дату документів не надано.

11.11.2021 року управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом вих.Х-1198 від 11.11.2021 р. повідомило, що документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса є власністю держави та повинні знаходитись за місцем розташування робочого місця приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. діяльність якого зупинена з 29.06.2021 року відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 № 1075/6, у зв`язку з необгрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності.

12.11.2021 року поштовим листом (трек-код: 8331) за адресою, що була зазначена у листі від управління нотаріату Мінюсту, позивач звернулась з проханням до офісу приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М., в якому просила протягом 10 днів з дати отримання цього звернення поштовим відправленням або на адресу ї електронної пошти або Vіbеr надати їй документи, на підставі яких приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №16989 від 05.04.2021 року.

19.11.2021 року вищезгаданий поштовий лист на адресу приватного нотариуса КМНО ОСОБА_4 пошта повернула з написом ?адресат вибув?.

20.11.2021 року за вказаними у виконавчому провадженні засобами зв`язку вона звернулась до ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? та його представника Теплюк Л.В. з досудової вимогою: протягом 10 днів з дати отримання досудової вимоги перерахувати на її ІВАN-рахунок суму 24866,45 грн. (з урахуванням комісії Ощадбанку), яка була перерахована на рахунок, що був зазначений у виконавчому провадженні. Станом на поточну дату відповіді вона не отримала.

Не посвідчений нотаріально Кредитний Договір №006-29500-280812 від 28.08.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством ?Дельта Банк? та ОСОБА_2 , не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством ?Дельта Банк?

При вчиненні виконавчого напису від 05.04.2021 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не переконався у безспірності розміру заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача.

З документів виконавчого провадження №АСВП 65546415 від 25.05.2021 року неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Також доказами, що не підтверджують безспірну заборгованість, є відсутність мотивованої відповіді Банку на її звернення по телефону до уповноважених осіб Банку з відділу забезпечення клієнтської підтримки про те, що позивач не незгодна з нарахованими процентами та пенею. Такі звернення були приблизно на початку 2016 року.

Більше ніж через 4 роки з останнього звернення позивача до Банку про її незгоду із сумою штрафів та пені, 03.06.2020 року вона отримала лист (вих. №004001843-1 від 25.05.2020 року) від ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? була повідомлена про те, що ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? на підставі договору №2241/К від 07.05.2020 року було отримано право вимоги щодо Кредитного договору та їй було запропоновано погасити заборгованість за Кредитним договором, сума якої на 07.05.2020 року складала 23184,32 гри.

Якщо вищевказаний лист з вищевказаною сумою був наданий нотаріусу як доказ повідомлення її про вимогу та про укладення договору про відступлення прав вимоги, відповідно до якої позивачу запропоновано протягом 30-ти календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання, нотаріус був зобов`язаний звернути увагу на те, що сума у цьому листі інша, ніж сума у виконавчому напису та відмовити ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? у вчинені виконавчого напису, або ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? надало нотаріусу інший лист з іншою сумою, або ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? взагалі не надало нотаріусу докази повідомлення позивача про вимогу та укладення договору про відступлення прав вимоги, тим самим разом з нотаріусом порушивши процедуру вчинення виконавчого напису.

В будь-якому випадку, ще одним доказом, що не підтверджує безспірності розміру заборгованості, є розмір заборгованості у вищевказаному листі від ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? сума якої на 07.05.2020 року складала 23184,32 грн., та розмір заборгованості за виконавчим написом приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. сума якої за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року включно складала 22059,32 грн. без суми оплати (50 грн.) за вчинення виконавчого напису.

З урахуванням вищенаведеного, на її думку, виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі № 16989 в порушення вимог Закону України ?Про нотаріат? та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та при його вчиненні не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості боржника перед стягувачем.

24 грудня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 04 квітня 2022 року.

21 червня 2022 року від ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Посилається на те, що відповідачем виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 ?Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів? та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 16989, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? заборгованості в розмірі 22109,32 грн. не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазнанену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною.

ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 3048,25 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, також, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3048,25 грн., тобто в цій частині судових витрат позивачу повинно бути однозначно відмовлено.

28 липня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона посилається на те, що на день вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису правові підстави для стягнення у безспірному порядку заборгованості за кредитним договором були відсутні, а нотаріус, вчиняючи виконавчий напис без правових підстав, діяв незаконно.

Вважає, що заперечення відповідача проти позову, викладені у його відзиві від 13.06.2022 року, такими, що в жодній мірі не спростовують позиції позову, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги під час вирішення справи.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі, та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.08.2012 року між ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 - це прізвище колишнього чоловіка ОСОБА_1 ) та Публічним акціонерним товариством ?Дельта Банк? укладений кредитний договір № 006-29500-286812.

05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було винесено виконавчий напис за №16989, в якому запропоновано стягнути з ОСОБА_2 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, якому Публічним акціонерним товариством ?Дельта Банк? на підставі Договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 006-29500-286812 від 28 серпня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ?Дельта Банк? та ОСОБА_2 .

Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, стягнути з ОСОБА_2 за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року включно, суму у розмірі:

- 17 091,44 грн. - заборгованість за і лом кредиту;

- 4 967,88 грн. - заборгованість з нарахованими та несплаченимн процентами;

- 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 22 109,32 грн.

25 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 65546415.

11 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказам; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подаються докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначено Законом (тут і далі Закон в редакції на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 Закону України Про нотаріат).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19.

Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Матеріали справи відомостей про надіслання відповідачем вимоги-повідомлення ОСОБА_1 та отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять, окрім того постанова Кабінету Міністрів України за № 1172 від 29 червня 1999 року не відснить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

В частині стягнення фактично понесених судових витрат у сумі 3048,25 грн., які просить стягнути позивач із відповідача на свою користь, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки позивач не надала доказів понесених вищезазначених витрат.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умавами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, які підтверджуються квитанцією №0.0..1 від 24.12.2021 року на суму 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 83, 89, 90, 95, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 16989, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів в розмірі 22109 грн. 32 коп. на підставі Договору № 2241/к від 07 травня 2020 року про відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 006-29500-280812 від 28 серпня 2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк та ОСОБА_2 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.