Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1406/22
Провадження № 2/382/142/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Яготинський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Купрієнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Бориспільського району Київської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача, як фізичної особи-підприємця завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 827,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за участю автомобіля «Renault», дрн. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 2101 дрн. НОМЕР_2 , яка сталася в м. Яготині по вул. Переяслівській 28.09.2028 року о 20 год. 30 хв., з вини відповідача, який керував автомобілем «Renault», пасажир автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Страховою компанією ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування потерпілій ОСОБА_3 у розмірі 4 827,30 грн. відповідно до Полісу № АМ/2170093 від 09.02.2018 року.

Відповідно до Постанови Яготинського районного суду Київської області від 10.12.2018 року по справі № 382/1843/18 ОСОБА_1 при ДТП керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Внаслідок того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у страховика виникло право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Страховою компанією було відступлено право вимоги відшкодування в порядку регресу позивачу, у зв`язку з цим позивач просить стягнути зазначену суму страхового відшкодування з відповідача, оскільки він в добровільному порядку зобов`язання не виконує.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази у справі суд встановив.

09.02.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault», номерний знак « НОМЕР_3 » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

28.09.2018 року о 20 год. 30 хв., по вулиці Переяслівська у м. Яготині, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до Постанови Яготинського районного суду Київської області від 10.12.2018 року по справі № 382/1843/18 та Постанови Яготинського районного суду Київської області від 28.12.2019 року по справі 382/2231/19 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі страхового акту № ОЦ/036/009/19/0115 від 17.09.2020 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4 827 (чотири тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 30 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 13893 від 17.09.2020 року.

01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги відповідно до якого ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт скоєння відповідачем адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена постановами суду, які набрали законної сили та доказуванню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22, п. 23.1 ст. 23, 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до абз. «а» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальникабо інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, позивачем визнано позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 4 827,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову…

ОСОБА_1 при поданні позову було сплачено судовий збір відповідно до платіжної інструкції № 278 від 20.12.2022 року у розмірі 992,40 грн. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 496,20 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту в розмірі 496,20 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, внаслідок задоволення позову з відповідача слід стягнути понесенні позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-19, 76 - 82, 95, 128, 133, 137, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 273, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 збитки в розмірі 4 827,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної інструкції № 278 від 20.12.2022 року у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне рішення суду складено та підписано 14.03.2023 року.

Суддя Савчак С.П.