Ухвала

25 січня 2023 року

м. Київ

справа № 372/3922/17

провадження № 61-10543св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором процентної позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість

за розпискою від 07 березня 2015 року в розмірі 8 917,44 доларів США, яка складалася з: 5 000 доларів США - боргу по тілу позики, 505,48 доларів

США - 3% річних від простроченої суми, 3 411,96 доларів США - проценти

за користування коштами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором процентної позики від 02 листопада 2016 року в розмірі

142 024,71 доларів США, яка складається з: 100 577,00 доларів США - заборгованості за зобов`язанням, 3 214,89 доларів США - 3 % річних від прострочення суми, 38 232,82 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Обухівського районного суду Київської області

від 01 листопада 2019 року залишено без змін.

У червні 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області

від 01 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду

від 29 вересня 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30 січня

2018 року у справі № 910/10224/14, від 23 травня 2018 року у справі

№ 910/15492/17, від 06 березня 2019 року у справі № 916/4692/15,

від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, 20 березня 2019 року

у справі № 761/26293/16-ц, від 25 квітня 2018 року у справі № 904/12429/16,

від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц, від 09 серпня 2019 року

у справі № 756/3128/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц,

та суди не дослідили зібрані у справі докази (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

У січні 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає,

що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом

не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто

не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,

що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором процентної позикипризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними

у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович