ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1149/23 Справа № 235/8829/21 Суддя у 1-й інстанції - Назаренко Г.В. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - МірутиО.А.,

суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання - Тимофєєвої В.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей (суддя Назаренко Г.В.), ухваленого в приміщенні суду м. Покровськ Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дітей .

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2009 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2012 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.11.2021 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , від шлюбу у них народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, у нього змінився сімейний стан, у зв`язку з чим просить суд, зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2022 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про зміну розміру аліментів відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, позивач ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування матеріальних та процесуальних норм права, неповним встановленням обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що його сімейний стан змінився з народженням третьої дитини сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого судовим рішенням стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно.

Окрім утримання із заробітної плати аліментів у розмірі 66,67% щомісяця, у позивача існують інші витрати,які не були враховані судом першої інстанції.

Зокрема, грошові витрати за договором позики № 48 від 03.12.2020 року, відповідно до умов якого з відповідача щомісячно утримується 2916, 66 грн. Грошові витрати на утримання та сплату комунальних платежів за житло в розмірі 2000 грн.

Крім того, факт народження третьої дитини є зміною сімейного стану, що в розумінні ст.. 192 СК України є підставою для розміру присуджених аліментів.

Вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини усіх видів доходів відповідає вимогам ст. 182, ч.5 ст. 183 СК України є достатнім для забезпечення їхнього фізичного і духовного розвитку.

До апеляційної скарги додано нові докази, які не надавались до суду першої інстанції, у зв`язку з заочним розглядом справи.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомлені належним чином, шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Третя особа ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 серпня 2009 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13).

З 15 липня 2020 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , від шлюбу з якою має сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 листопада 2021 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що що зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від третього шлюбу, суду надано не було.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Підставами для перегляду розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня

2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі

№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 серпня 2009 року на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність аліментних зобов`язань щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від

03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин другої - третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так, відповідно до частин другої, восьмої, десятої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

До апеляційної скарги позивачем ОСОБА_1 додано нові докази,які не подавались до суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що подані позивачем ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції докази не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно довідки виданої КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення вих. № 01-09/1245 від 10.02.2022 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 спільно з дружиною ОСОБА_4 та малолітнім сном ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2020 року (а.с. 60)

Відповідно до довідки про доходи виданої ТОВ «Шахтобудівельна компанія» ОСОБА_1 займає посаду прохідника, загальна сума доходу за період з лютого 2021 року по січень 2022 року без урахування аліментів становить 279 800, 55 грн. (а.с. 63)

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що позивачем належних та допустимих доказів погіршення майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від третього шлюбу, ні суду першої ні апеляційної інстанції не надано.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: