Справа № 606/408/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа Теребовлянська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме : - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №050812 виданого 11.11.2003 року Теребовлянською райдержадміністрацією, у якому її ім"я вказано « ОСОБА_2 » замість " ОСОБА_3 ".

Заявлені вимоги заявник мотивує тим, що через розбіжності в документах вона не може розпоряджатися своєю земельною ділянкою, а тому змушена із заявою звернутись до суду.

Заявник ОСОБА_1 та її представникв судове засідання не з`явилися, однак предсавник заявника попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, заяву підтримує з мотивів викладених у ній та просить задоволити.

Представник заінтересованої особи Теребовлянської міської радив судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак поздав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити за їх відсутності, не заперечує проти задоволення заявних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 30.11.1998 року, її анкетні дані вказано " ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

У Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №050812 виданого 11.11.2003 року Теребовлянською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Теребовлянської райдержадміністрації від 28.10.2003 року №569, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №96, ім"я заявника вказано вказано « ОСОБА_2 » замість " ОСОБА_3 ".

Як вбачається із рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій державного реєстратора прав на нерухоме майно №66532142, у поданих заявником для реєстрації іншого речового права(оренди) на земельну ділянку №:01:001:0632 договору оренди, ксерокопії паспорта громадянина України орендодавця гр. ОСОБА_1 , та ксерокопії Державного акта на право власності на земельну ділянку ТР 050812 від 11.11.2003р. та відомостей з ДЗК отриманих автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу в електронній формі встановлено,що згідно договору оренди та паспортних документів власником земельної ділянки є ОСОБА_1 , а згідно Державного акта та відомостей ДЗК власником земельної ділянки є ОСОБА_4 ; оскільки наявна суперечність між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнямиОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою.
Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В силу вимог ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

При цьому, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності ОСОБА_1 вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку, а необхідність його встановлення зумовлена реалізації її права на земельну ділянку.

Відтак, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведеності факту належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку, суд приходить до переконання про необхідність встановлення даного факту судом.

Керуючись ст.ст. 89, 256, 259, 215, 218, 223, 273, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 ; заінтересована особа Теребовлянська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №050812 виданого 11.11.2003 року Теребовлянською райдержадміністрацією, у якому її ім"я вказано "Параскевія" замість " ОСОБА_3 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка