Провадження № 22-ц/801/411/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 рокуСправа № 127/24423/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів Якименко М. М., Сала Т. Б.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року, постановлене у складі судді Воробйова В. В. у місті Вінниця, повний текст рішення складено 14 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі по тексту - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 09 листопада 2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою № 9083, відповідно до умов якого банк відкрив ОСОБА_2 гривневий рахунок № НОМЕР_1 та відновлювальну кредитну лінію, з лімітом кредиту у розмірі 18 400,00 грн.

07 грудня 2009 року укладено Додатковий договір №1 до вказаного договору, відповідно до умов якого пункт 7.1. викладено в новій редакції та визначено, що банк встановлює позичальнику кредит в сумі 18 400,00 грн. Відповідно до додатку до Додаткового договору №1 «Умови відкриття карткового рахунку та тарифів ВАТ «Ощадбанк» по обслуговуванню платіжних карток пакет «Арсенал» 1000%» процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 26 процентів річних і сплачується щомісячно. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, проте за його життя виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на дату смерті становила 13 811,48 грн, із яких 13 726,52 грн складає заборгованість по кредиту, 14,96 грн - проценти користування кредитом та 70,00 грн - комісія.

Про смерть ОСОБА_2 АТ «Ощадбанк» дізналося у червні 2021 року та 18 червня 2021 року направило претензію до спадкоємців на адресу Першої державної нотаріальної контори у м. Вінниці.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв його син - ОСОБА_3 , тому АТ «Ощадбанк» просив стягнути зазначену суму заборгованості зі спадкоємця позичальника.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 9083 від 09 листопада 2007 року та Додатковим договором №1 від 07 грудня 2009 року, яка становить на дату смерті спадкодавця (станом на 15 червня 2019 року) - 13 811,48 грн, в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у розмірі, який відповідає частці ОСОБА_1 у спадщині, вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив із того, що при поданні позову позивачем АТ «Ощадбанк» було дотримано строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, вартість успадкованого майна перевищує суму заборгованості, тому оскільки ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , на нього як на спадкоємця позичальника покладено обов`язок із задоволення вимог кредитора.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову АТ «Ощадбанк» відмовити у повному обсязі.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що про укладення кредитного договору між позивачем та його батьком та наявну заборгованість йому не було відомо, тому він не міг виконати вимоги ч. 1 ст. 1281 ЦК України. Крім того, якби ОСОБА_1 володів інформацією про борги батька, то б ніколи не приймав спадщину, яка не представляє собою цінності. При цьому, з моменту смерті ОСОБА_2 будь-які видаткові та прибуткові операції за його електронним платіжним засобом та його банківським рахунком припинилися, і позивач зобов`язаний був здійснювати моніторинг платіжної системи за карткою померлої особи та видачі йому свідоцтв про спадщину. До того ж про факт повної обізнаності позивача про смерть ОСОБА_2 свідчить та обставина, що на рахунок матері відповідача 25 червня 2019 року надійшов платіж із призначенням платежу: «Одноразова допомога в разі смерті пенсіонера та на поховання», отже позивач знав (або міг знати) про видачу свідоцтв про право на спадщину 13 травня 2020 року та 20 листопада 2020 року, а тому пропустив строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, проте суд невірно оцінив ці обставини.

Відзив по апеляційну скаргу ОСОБА_1 від АТ «Ощадбанк» до апеляційного суду не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено такі обставини:

09 листопада 2007 року між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою № 9083, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредиту у розмірі 18 400,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом понад 31 день 24% річних (а. с. 34-41, 44, 45).

07 грудня 2009 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено Додатковий договір №1 до вказаного договору, відповідно до умов якого пункт 7.1. викладено в новій редакції та встановили, що банк встановлює позичальнику кредит в сумі 18 400,00 грн. Відповідно до додатку до Додаткового договору №1 «Умови відкриття карткового рахунку та тарифів ВАТ «Ощадбанк» по обслуговуванню платіжних карток пакет «Арсенал» 1000%» процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 26 процентів річних і сплачується щомісячно. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки (а. с. 42-43).

Із виписки про рух коштів видно, що банк свої зобов`язання із перерахування коштів ОСОБА_2 виконав (а. с. 11-33).

Відповідно до розрахунку заборгованості за основним боргом та процентами, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 13 811,48 грн, із яких 13 726,52 грн складає заборгованість по кредиту, 14,96 грн - проценти користування кредитом та 70,00 грн - комісія (а. с. 6-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується відповіддю Відділу ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16 червня 2021 року на запит АТ «Ощадбанк» та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 47, 59).

08 червня 2021 року представник позивача звернувся до Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про надання інформації про актовий запис про смерть ОСОБА_2 (а. с. 46). У відповіді на запит датованої 16 червня 2021 року було підтверджено факт смерті позичальника (а .с. 47).

18 червня 2021 року позивач звернувся до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про надання інформації щодо відкриття спадкової справи після померлого позичальника та на підставі ч. 2 ст. 1281, 1282 ЦК України просив прийняти заяву банку як кредитора з вимогою до спадкоємців ОСОБА_2 (а. с. 48), яка в подальшому була переадресована до Другої вінницької державної нотаріальної контори (а. с. 49).

06 липня 2021 року Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою повідомлено банк про отримання претензії та видачу спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 (а. с. 138). В цей же день також було повідомлено ОСОБА_1 про отримання претензії від АТ «Ощадбанк» до спадкоємців померлого ОСОБА_2 і роз`яснено ч. 1 ст. 1282 ЦК України (зворот а. с. 138).

Із копії спадкової справи № 207/2019 до майна померлого ОСОБА_4 від 09 липня 2019 року встановлено, що спадщину після його смерті прийняв його син - відповідач по справі ОСОБА_1 (а. с. 56-141):

13 травня 2020 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , (зворот а. с. 106, 107);

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 (зворот а. с. 123, 124).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 листопада 2020 року року загальна вартість нерухомого майна розташованого за адресою АДРЕСА_2 , становить 55 512,00 грн (а. с. 119).

Між сторонами виник спір з приводу стягнення боргу за кредитним договором зі спадкоємця боржника.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із аналізу статті 1219 ЦК України слідує, що зобов`язання за кредитним договором не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому за правилами ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців із дня відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця - ч. 2 с. 1220 ЦК України).

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, на підставі чого 13 травня 2020 року та 20 листопада 2020 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, відтак прийняв спадщину після смерті боржника ОСОБА_2 .

Статтею 1281 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Однак, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 не знав про наявність боргу батька, відтак не повідомив про його смерть АТ «Ощадбанк».

Вирішуючи питання чи пропущено позивачем строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, суд вірно застосував положення ст. 1281 ЦК України, яка пов`язує початок такого строку з моментом, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Суд першої інстанції вірно встановив, що про смерть батька відповідача АТ «Ощадбанк» стало відомо у червні 2021 року (після звернення до органів РАЦС) та 16 червня 2021 року отримав відповідь (а. с. 47), а 18 червня 2021 року звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст. 1281 ЦК України, яка в подальшому була переадресована до Другої вінницької державної нотаріальної контори, відтак суд дійшов правильного висновку, що вимогу банком було пред`явлено в межах шестимісячного строку від дня, коли йому стало відомо про відкриття спадщини після смерті боржника.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що банк міг дізнатися про смерть позичальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що на рахунок його матері того дня надійшов платіж із призначенням платежу «Одноразова допомога в разі смерті пенсіонера та на поховання» (а. с. 192), адже в призначені платежу не вказано після смерті кого саме здійснюється виплата, а окрім того банк не володіє інформацією про родинні відносини між його клієнтами.

Отримання ОСОБА_5 13 травня 2020 року та 20 листопада 2020 року свідоцтв про право на спадщину за законом також не може слугувати відправною точкою для обрахування строку пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця, оскільки ця інформація не є загальнодоступною.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що якби він володів інформацією про борги батька, то б ніколи не приймав спадщину, яка не представляє собою цінності, то як правильно зазначено у рішенні суду першої інстанції, з урахуванням закріпленого статтею 81 ЦПК України принципу змагальності цивільного процесу, обов`язок доведення обсягу спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, при цьому суд першої інстанції вірно послався на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 листопада 2020 року (а. с. 119), із якого видно, що вартість майна загальна вартість нерухомого майна розташованого за адресою АДРЕСА_2 , становить 55 512,00 грн, а розмір заборгованості становить 13 811,48 грн, тобто у межах вартості успадкованого майна.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд не застосував висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 09 березня 2021 року у справі № 450/2021/15-ц, апеляційний суд відхиляє та вважає неприйнятними, оскільки у вказаній справі у задоволенні позовних вимог було відмовлено з мотивів пропущення строків пред`явлення вимоги до спадкоємців у зв`язку із достеменною обізнаністю банку про смерть позичальника у травні 2014 року, у той час як із позовом до спадкоємців він звернувся лише у серпні 2015 року.

З урахуванням викладеного, а також того, що факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів є доведеним, а вартість успадкованого після смерті ОСОБА_2 майна дозволяє задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості, суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог АТ «Ощадбанк» про стягнення зі спадкоємця позичальника - ОСОБА_1 боргу за кредитним договором № 9083 від 09 листопада 2007 року та Додаткового договору № 1 від 07 грудня 2009 року на загальну суму 13 811,48 грн.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін як таке, що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права на підставі ст. 375 ЦПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, понесені ним судові витрати слід залишити за ним.

Доказів понесення судових витрат в суді апеляційної інстанції позивачем АТ «Ощадбанк» матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді М. М. Якименко

Т. Б. Сало