Справа №487/2120/22
Провадження №2/487/692/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Горохівського О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого жилого приміщення,

УСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою суду від 25.07.2022 було відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача 25.11.2022 звернувся до суду із клопотання про закриття провадження у справі в прядку ст. 206 ЦПК України, в якому також просив стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 14300,00 та сплачений судовий збір.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, просили розгляд справи провести у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У ч. 1 ст. 206 ЦПК України закріплено право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Стороною позивача подано клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку із відмовою позивача від позову, в якому позивач посилається на те, що відповідач в добровільному порядку задовольнила вимоги позивача після пред`явлення позову, а саме повернула квартиру АДРЕСА_1 , що слугувало причиною звернення до суду.

Також представник позивача зазначив, що наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Крім того, позивач просив вирішити питання розподілу судових витрат в порядку ст. 142 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 255ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивач сплатив 992,40 грн судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи із вищевикладеного, при закритті провадження підлягають стягненню із відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у сумі 496,20 грн, сплаченого при поданні позову, тому що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Решту 50 відсотків судового збору у сумі 496,20 грн, сплаченого позивачем при поданні позову, слід повернути йому з державного бюджету.

Також позивачем заявлено про відшкодування йому витрат, понесених на професійну правничу допомогу в сумі 14300,00 грн, які відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить із наступного.

Згідно ч.1-4 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 02.05.2022, укладений між адвокатом Лемешком О.В. та Павлюк Л.О., згідно якого адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу ОСОБА_1 ; ордер ВЕ №1067416 від 07.07.2022; копію ордеру про право заняття адвокатською діяльністю №001269 від 03.11.2017; акт приймання-передачі наданих послуг №АЛ-0001 від 22.11.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 21.11.2022 на суму 143000,00 грн.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, суд при закритті провадження у справі дійшов висновку про відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу за вказаним договором.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору, що передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Оскільки позивач відмовився від позову, вказана відмова прийнята, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 496,20 грн суд стягує із відповідача на користь позивача та повертає позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні даного позову відповідно до квитанції №5978-1196-8649-5219 від 08.07.2022, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого жилого приміщення, закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову і прийняття відмови судом.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 496,20 грн та 14300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути зі спеціального фонду державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції №5978-1196-8649-5219 від 08.07.2022, що становить 496,20 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: С.М. Афоніна