Справа № 442/7254/22
Провадження № 8/442/2/2023
УХВАЛА

іменем Укрїани

07 лютого 2023 року м.Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бодрової О.П.

за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П.

учасників справи: представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Петрінця Б.Р.

представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Тунського А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петрінець Богдан Романович про перегляд судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

21 грудня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петрінець Б.Р. про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу учасники справи мають дочку ОСОБА_3 . Заявник разом з дружиною та донькою проживали у АДРЕСА_1 . 23 листопада 2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття. У червні 2022 року ОСОБА_2 разом з донькою у зв`язку з воєнним станом переїхала до Польщі. На день подачі заяви про видачу судового наказу ОСОБА_2 перебувала у Польщі, тому вона не могла особисто подати таку заяву та не є учасником наказного провадження. В довідці про місце проживання стягувача разом з донькою у квартирі АДРЕСА_2 зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки в той час вони перебувала закордоном. Вважає, що між учасниками справи наявний спір щодо права вимоги стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Вищевказані обставини на його думку є нововиявленими. Просив суд скасувати судовий наказ від 23.11.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив суд її задовольнити з підстав наведених у заяві.

Стягувач у судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила суд справу розглядати у її відсутність, заяву просила залишити без задоволення, посилаючись на те, що заяву про видачу судового наказу вона підписала особисто та передала в Україну для відправки до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області засобами поштового зв`язку. Обставини, на які посилається заявник на її думку не є нововиявленими, тому відсутні підстави для скасування судового наказу.

У судовому засіданні представник стягувача просив суд відмовити у задоволенні заяві, у зв`язку з тим, що обставини, які наведені в заяві не є нововиявленими.

Дослідивши матеріали справи, справи №442/7254/22, суд приходить до висновку, що подана заява не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Суд встановив, що 23 листопада 2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ, з урахування ухвали суду від 06 грудня 2022 року про виправлення описки, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто, перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як встановлено ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 3, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, п. п. 27-28, рішення Європейського Суду з прав людини від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v.Moldova N 2), заява № 19960/04, п. 46).

У справі Желтяков проти України, заява № 4994/04 від 09 вересня 2011 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії , заява 352854/99 від 24 липня 2003).

За змістом ч. 2, ч. 3 та ч. 7 ст. 429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначає, що на час подання заяви про видачу судового наказу стягувач перебувала разом з дитиною закордоном, тому не могла особисто звернутися до суду з заяву про видачу судового наказу, між сторонами наявний спір щодо стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Разом з тим, як слідує з матеріалів №442/7254/22 заява про видачу судового наказу підписана особисто ОСОБА_2 та стягувач при подачі заяви скористалася засобами поштового зв`язку. Факт перебування ОСОБА_2 закордоном на час звернення до суду з заявою, не спростовано і їй самою.

Крім того, учасники справи не заперечують той факт, що на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу дитина ОСОБА_2 проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 ..

На підставі наведеного вище суд вважає, що зазначені боржником обставини, у заяві про перегляд судового наказу, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України, а отже у задоволенні заяви слід відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що в разі зміни дійсних обставин справи, які можуть вплинути на порядок і спосіб стягнення аліментів та встановлення обов`язку по їх сплаті, зокрема, проживання дитини разом з батьком, заявник не позбавлений права звернутися до суду із позовними вимогами про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відповідно до положень Сімейного кодексу України, або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню згідно ст. 173 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 258 - 259, 263 - 268, 423, 429 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петрінець Богдан Романович про перегляд судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Судовий наказ Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року залишити в силі.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повна ухвала складена 08 лютого 2023 року.

Суддя О.П.Бодрова