КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 761/2686/22
провадження № 22-ц/824/1102/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Кошель К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-2021», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діброва Ольга Сергіївна про визнання правочину недійсним, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, скасування запису про реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року в складі судді Притули Н. Г.,

встановив:

24.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія» ( далі- ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-2021» ( далі - ТОВ "Комфорт-2021"), треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діброва О. С. про визнання правочину недійсним, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, скасування запису про реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Посилався на ті підстави, що 07.07.2006 між ним та Акціонерним банком "Синтез" було укладено кредитний договір №070706/5 від 07.07.2006.

В забезпечення повернення суми кредиту, процентів та інших платежів за кредитним договором, між Акціонерним банком "Синтез" та його матір`ю ОСОБА_3 07.07.2006 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є: трикімнатна квартира, загальною площею 95,1 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; трикімнатна квартира, загальною площею 71,3 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

28.01.2009 між Акціонерним банком "Синтез" та ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» укладено договір про відступлення права вимоги по кредитному договору та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві видала ОСОБА_3 свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 16.08.2013 на квартиру загальною площею 181,6 кв.м., житловою площею 94,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , у зв`язку з об`єднанням двох квартир, які мали один номер -5 і належали ОСОБА_3 на праві власності, шляхом їх перепланування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_1 та ОСОБА_2

16 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дібровою О. С. посвідчено договір купівлі-продажу квартири, укладений між ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» та ТОВ «Комфорт-2021», предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .

В договорі визначено, що квартира має наступні характеристики: кількість житлових кімнат -6; розмір жилої площі -94,3 кв.м., розмір загальної площі - 181,6 кв.м.

При укладенні вказаного договору було порушено вимоги ст. 5, 33, 35 Закону України "Про іпотеку", вимоги ст. 1281 ЦК України, вартість квартири при її продажу була визначена неналежно, продаж квартири відбувся за заниженою вартістю. Продаж квартири, в якій з 06.03.2012 зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбувся без дозволу органу опіки та піклування на її відчуження.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд:

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» та ТОВ «Комфорт-2021», посвідчений 16.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дібровою О. С., зареєстрований в реєстрі за №1584;

визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Діброви О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 61628158 від 16.11.2021 17:02:04;

скасувати запис №45078718 про право власності ТОВ «Комфорт-2021», здійснений приватним нотаріусом Київського міською нотаріальної контори Дібровою О. С., 16.11.2021 року 16:56:01 згідно рішення цього нотаріуса, індексний номер: 61628158 від 16.11.2021 17:02:04 в відкритому розділі №91 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності на 6-ти кімнатну квартиру, загальною площею 181,6 кв.м, житловою площею 94,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 91;

витребувати з незаконного володіння ТОВ «Комфорт-2021» вказану квартиру, шляхом відновлення запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 .

14.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив: накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91); застосувати заходи, які передбачають заборону ТОВ «Комфорт-2021» користуватись вказаною квартирою та передавати її у користування третім особам, у тому числі на підставі цивільно-правових угод (договору оренди, найму та ін.); застосувати заходи, які передбачають заборону ТОВ «Комфорт -2021» вчиняти дії щодо зняття з реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що спірна квартира є єдиним місцем його проживання.

17.09.2022 ТОВ «Комфорт -2021» передало квартиру АДРЕСА_2 , в якій він проживає та зареєстрований з 1996 року, в оренду.

Після того, як обманним шляхом в квартиру зайшли особи, які назвалися орендарями, вони заблокували зсередини вхідні двері і позивач не може потрапити в квартиру, де знаходяться всі його речі.

Зазначав, що відповідно до повідомлення начальника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, 14.10.2022 була проведена процедура зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 21.10.2022 ОСОБА_1 звернувся з заявою про поновлення місця проживання. Під час перевірки встановлено, що за вказаною адресою залишилась зареєстрованою малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.10.2022 було проведено скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .

Таким чином ТОВ «Комфорт -2021» здійснив реальні підготовчі дії для того, щоб безперешкодно відчужити спірну квартиру.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою к

Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

28.11.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року та ухвалити нове рішенням, яким його заяву задовольнити в повному обсязі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідачі ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» та ТОВ «Комфорт-2021» пов`язані між собою особи, оскільки їх засновники добре знають один одного, мають спільний бізнес в створеному раніше ТОВ «Магістраль-Транс».

Зазначив, що після звернення до суду з даним позовом, ТОВ «Комфорт-2021» негайно звернувся до суду з позовом до нього про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Оскільки рішення у цій справі безпосередньо торкалось прав та охоронюваних інтересів дитини, відповідач вирішив діяти силовими методами. Скориставшись ситуацією, коли його не було вдома, обманувши його вагітну дружину, двоє осіб зайшли в квартиру та захопили дві кімнати. Коли він повернувся та викликав поліцію, ці особи надали поліції договори оренди та підроблені акти прийому-передачі квартири. Після того, як він був вимушений поїхати в пологовий будинок, так звані орендарі заблокували зсередини вхідні двері, він не може зайти в квартиру, в якій постійно проживав.

По факту шахрайських дій та підробки документів вже порушено чотири кримінальних провадження та ведеться слідство.

Суд першої інстанції не врахував надані докази на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не навів мотивів, чому не взяв до уваги докази щодо зняття його та його малолітнього сина з реєстрації та чому він був зобов`язаний внести пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Судом не враховано, що він постійно проживав в квартирі та іншого житла немає, на момент подання заяви про забезпечення позову вже був позбавлений доступу до квартири та майна, яке знаходиться в квартирі.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Пояснив, що в січні 2022 року ТОВ "Комфорт-2021" звернулось до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( справа №761/1583/22). У зв`язку з тим, що за повторним зверненням ТОВ "Комфорт-2021" його реєстрація та реєстрація його малолітньої дитини в цій квартирі була скасована, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року провадження в цій справі було закрито.

Представник відповідача ТОВ "Комфорт-2021" - адвокат Мацко М. А. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Пояснив, що за відповідною заявою ТОВ "Комфорт-2021" , як власника спірної квартири, була скасована реєстрація відповідача та його малолітньої дитини в спірній квартирі. На даний час відповідач також є власником цієї квартири та не має намір її відчужувати. Відповідач не надав доказів на підтвердження намірів відповідача відчужити спірне майно. В порушення п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про вжиття заходів забезпечення позову не містила пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що предметом заявленого ОСОБА_1 позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» та ТОВ «Комфорт-2021», скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дібрової О. С. про державну реєстрацію права власності на квартиру та скасування запису про право власності на квартиру за ТОВ «Комфорт-2021», витребування квартири з чужого незаконного володіння ТОВ «Комфорт-2021» шляхом відновлення запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру права власності, 16.11.2021 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ТОВ "Комфорт-2021" на підставі оскаржуваних позивачем договору купівлі-продажу та рішення приватного нотаріуса Діброви О. С. про державну реєстрацію прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2022 відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб була проведена процедура зняття з реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

21.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про поновлення реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Під час перевірки встановлено, що за вказаною адресою залишилась зареєстрованою малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.10.2022 було проведено скасування зняття з реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Згідно відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.10.2022 вих. №50/327, 26.10.2022 місце проживання ОСОБА_1 та місце проживання його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяви власника житла (а.с. 21).

Судом встановлено, що позивач на даний час позбавлений доступу до місця постійного проживання - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21) та від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Частиною третьою статті 12 і частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, що переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду першої інстанції з заявами про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову відмовлено.

14.11.2022 ОСОБА_1 втретє звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовував тим, що спірна квартира є єдиним місцем його проживання, яку новий власник ТОВ «Комфорт -2021» передав в оренду іншим особам та які в свою чергу обманним шляхом потрапили в квартиру, заблокували двері, потрапити до неї позивач не має можливості. Зазначав, що новий власник вчиняє дії, спрямовані на зняття його та його малолітньої дитини з реєстрації в ній з метою подальшого безперешкодного відчуження.

На підтвердження вказаної обставини надав відповідні докази.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову обґрунтував, зокрема тим, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього судового рішення та порушить право на ефективний захист.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів, що власник квартири має намір відчужити квартиру, враховуючи що його представник заперечував проти такої обставини; що невжиття заявлених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або останнє не матиме ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також суд вважав, що такий захід забезпечення позову, як заборона ТОВ «Комфорт-2021» користуватись квартирою та передавати її у користування третім особам, у тому числі на підставі цивільно-правових угод, усних домовленостей та заборона ТОВ «Комфорт-2021» вчиняти дії щодо зняття з реєстрації позивача за вказаною адресою не є співмірними із заявленими вимогами. Крім цього, позивач не вніс пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оспорює законність набуття ТОВ «Комфорт-2021» права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16 листопада 2021 року, рішення приватного нотаріуса щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 61628158 від 16.11.2021, та просить витребувати вказане майно з чужого незаконного володіння.

Відповідно до статей 317, 329 ЦК України ТОВ «Комфорт-2021», як новий власник спірної квартири, має всі повноваження щодо розпорядження нею в будь-який час на свій розсуд. У разі відчуження ним квартири позивач не зможе захистити своє порушене, на його думку, право шляхом вирішення цього спору судом.

Відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для його забезпечення шляхом накладення арешту на спірну квартиру та забороною передавати її в користування третім особам.

Суд наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Перевіривши викладені заявником обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, суд апеляційної інстанцій вважає їх достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, вид забезпечення позову є співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, між сторонами існує спір стосовно права власності на квартиру АДРЕСА_2 , суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Визначений позивачем вид забезпечення, з урахуванням встановлених фактичних обставин у контексті цієї справи, є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі.

Колегія суддів наголошує, що при вирішенні питання стосовно майна, що є єдиним житлом особи (у тому числі, вирішуючи питання про забезпечення позову до вирішення позовних вимог по суті), необхідно враховувати принцип непорушності права приватної власності, проголошений статтею 41 Конституції України. Вказаний принцип закріплено також у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і Першому протоколі до неї, які визначають непорушність права власності та право особи на безперешкодне користування своїм майном.

Оскільки право на житло є непорушним, а тому у контексті цієї справи, з урахуванням встановлених судами обставин щодо дій відповідача, спрямованих на обмеження позивача та членів його сім`ї у праві користування квартирою, яка, як зазначає позивач, є єдиним житлом, колегія суддів дійшла висновку, про те, що заборона ТОВ «Комфорт -2021» передавати спірну квартиру у користування третім особам узгоджуються з вимогами законодавства та принципом непорушності права особи на житло.

Крім того, колегія суддів наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на те, що питання зняття позивача з реєстрації в спірній квартирі вже вирішено на підставі заяви нового власника ТОВ "Комфорт-2021", колегія суддів не вбачає підстав для вжиття такого виду забезпечення, як заборона вчинення дій щодо зняття позивача з реєстрації за спірною адресою.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, колегія суддів також не вбачає необхідності для обмеження власника в користуванні належним йому майном.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у частині відмови у вжитті заходів забезпечення позову з підстав не внесення позивачем пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз пункту 1 частини третьої статті 154 ЦПК України свідчить про те, що для його застосування необхідно встановити сукупність таких обставин:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України;

2) позивач або взагалі не має на території України майна або розмір (вартість) його майна на території України недостатній для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Тобто на суд покладається обов`язок застосувати зустрічне забезпечення лише за наявності одночасного встановлення зазначених обставин у їх сукупності.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 295/940/20, від 01 квітня 2020 року у справі № 318/854/18, від 09 грудня 2021 року у справі № 175/1480/21.

ТОВ « Комфорт-2021» не позбавлено можливості в порядку, передбаченому частиною шостою статті 154 ЦПК України, подати клопотання про зустрічне забезпечення з обґрунтуванням наявності підстав для такого забезпечення і наданням відповідних доказів на підтвердження цих обставин.

За таких обставин, ухвалене по справі судове рішення належить скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91).

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфорт -2021» ( ) передавати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у користування третім особам.

В решті вимог заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 січня 2023 року.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк