Справа № 214/5574/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, 09 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , був укладений шлюб, який зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 99. За час перебування у шлюбі у позивачки з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Наразі фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені, скеровано до cуду позовну заяву про розірвання шлюбу. Донька ОСОБА_4 залишилася проживати з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку матеріальну допомогу утримання дитини не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч. 3 ст. 182, ч. 3 ст.184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій, грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182, ч.3 ст.184 СК України, той з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідні віку. Аліменти на дитину присуджуються судом від дня подання заяви про видачу судові наказу (ч.1 ст.191 СК України).

У судове засідання позивачка не з`явилась. Від представника позивачки до суду надійшла заява, згідно якої остання просить розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивачки, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с. 4), свідоцтво про народження (а.с. 5).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с. 4), свідоцтво про народження (а.с. 5), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що між сторонами зареєстрований шлюб та вони є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами, є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони по справі з 09.03.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається зі свідоцтва (а.с. 4).

Сторони по справі є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається зі свідоцтва (а.с.5).

Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, що встановлено поясненнями позивачки, викладеними у змісті позовної заяви.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 180 - 183, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 258-260, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.10.2022 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов