Номер провадження: 22-ц/813/4902/23
Справа № 498/456/21
Головуючий у першій інстанції Мислива Л.М.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В. ,

суддів: Бездрабко Л.А., Семиженка Г.В.,

секретар Куріньова Л.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , про стягнення понесених судових витрат у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Колоннейд Україна до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» про відшкодування шкоди,

встановив:

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 29 серпня 2022 в оскарженій частині - скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні вимог Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Колоннейд Україна до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в сумі 128 000 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Колоннейд Україна на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 721 грн. 50 коп.

Від ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій заявник вказує, що в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, ним до судових дебатів заявлено про намір надати документи, які підтверджують понесені судові витрати, що складають судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, тому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «КОЛОННЕЙД» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи №498/456/21, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Вказану заяву просив розглядати за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, у разі недотримання вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2020 у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19.08.2020 у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд у своїй постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц дійшов висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

В апеляційній скарзі, тобто до закінчення судових дебатів у справі, представник зазначив орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції 15 000 грн., на підтвердження чого, будуть надані відповідні документи та повідомив, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про намір надати підтверджуючий розмір судових витрат протягом п`яти днів з моменту проголошення рішення суду.

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» подав заяву про стягнення понесених судових витрат, яку, також, направив іншим учасникам справи.

Як вбачається із заяви, між ОСОБА_2 (замовник) та Адвокатським об`єднанням «МІТРАС» в особі голови Гудкова С.О. (виконавець), 18.04.2022 укладений договір про надання правничої (правової) допомоги.

Також, 18.04.2022 між ОСОБА_2 (замовник) та Адвокатським об`єднанням «МІТРАС» в особі голови Гудкова С.О. (виконавець) укладена додаткова угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 18.04.2022, згідно п. 1 якої виконавець зобов`язується надати правничу (правову) допомогу щодо підготовки, подання заяв, відзивів, інших процесуальних заяв та заяв по суті справи у справі № 498/456/21, а також подальшого представництва ОСОБА_2 в суді.

Вказаною додатковою угодою передбачено, що гонорар адвоката за надання правничої (правової) допомоги у суді апеляційної інстанції складає 15 000 гривень (п.п. 2.1).

Згідно Акту № 1/1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 19.12.2022 під час розгляду Одеським апеляційним судом справи № 498/456/21 ОСОБА_1 надана правнича допомога, а саме:

-попередній аналіз рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28.08.2022 4 години роботи адвоката;

-підготовка апеляційної скарги на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28.08.2022 та оформлення додатків 3 години роботи адвоката.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених стороною відповідача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з того, що апеляційна скарга містить посилання на вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, зазначення орієнтованого розміру судових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції 15 000 грн., на підтвердження чого, будуть надані відповідні документи та повідомлення про намір надати підтверджуючий розмір судових витрат протягом п`яти днів з моменту проголошення рішення суду; провадження у даній справі було відкрито апеляційним судом 07 листопада 2022 року; розгляд справи було призначено на 05 грудня 2022 року, яке було відкладено до 19 грудня 2022 року, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги та знеструмленням електромережі суду, при цьому, від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 надав до суду заява про розгляд справи без участі апелянта та представника, в цей же день справа була розглянута за відсутності учасників справи, постанова суду апеляційної інстанції від 19 грудня 2022 року оприлюднена в ЄДРСР 21 грудня 2022 року, заява про стягнення судових витрат з відповідними доказами надіслана до суду апеляційної інстанції через підсистему Електрони суд 26 грудня 2022 року, а отже, стороною дотримано визначені процесуальним законом строки, і інший підхід за даних обставин був би формальним.

Приватне акціонерне товариство «СК «КОЛОННЕЙД» у всіх своїх заявах до суду першої інстанції надавала, як поштову адресу так і конкретно постійно визначену електронну адресу, на яку судом апеляційної інстанції направлялися усі процесуальні документи, про що свідчать довідки про доставку електронних листів, на юридичну адресу страхової компанії апелянтом направлялися рекомендованою поштою з описом вкладення копії апеляційної скарги та заяви про стягнення судових витрат. Проте, страхова компанія не використала своє право на подання обґрунтованої заяви щодо зменшення судових витрат

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне постановити у справі ухвалу, якою стягнути з приватного акціонерного товариства «СК «КОЛОННЕЙД» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , про здійснення розподілу судових витрат за надання професійної правничої допомоги -задовольнити .

Стягнути з приватного акціонерного товариства «СК «КОЛОННЕЙД» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 гривень.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30- ти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст складено 06 лютого 2023 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Базіль

Г.В. Семиженко