Справа № 212/8760/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого: судді - Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., порядку ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши в судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів та неустойку,-

В С Т А Н О В И В:

29.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів та неустойку, позовні вимоги мотивує тим, що 09 березня 2021 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір підряду на виконання будівельних, оздоблювальних робіт № 01022021, відповідно до якого ОСОБА_2 , як виконавець, зобов`язався за плату виконати будівельні, оздоблювальні роботи на об`єкті замовника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Договір передбачав оплату виконаної роботи у розмірі вартості виконаного етапу, а саме: п.2.1. Договірна ціна становить 400 000 грн. і включає 7 етапів; п. 2.2. Вартість кожного етапу становить: етап № 1 65 000 грн.; етап № 2 55 000 грн.; етап № 3 65 000 грн.; етап № 4 45 000 грн.; етап № 5 30 000 грн.; етап № 6 100 000 грн.; етап № 7 40 000 грн.; п. 2.3. оплата за виконані роботи здійснюється згідно етапів замовником у розмірі 100% загальної суми етапи, який було виконано виконавцем.; п. 2.4. фінансування робіт та розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, або готівкою.

Змін у порядок оплати з відстрочення оплати на попередню оплату сторони письмово не вносили, однак відповідач посилаючись на необхідність отримання попередньої оплати для придбання інструменту та оплату поточних витрат на проведення робіт без отримання від позивача грошових коштів не приступав до виконання робіт. У зв`язку із цим позивач перерахував на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 20.03.2021 року 10 000 грн.; 30.03.2021 року 10 000 грн.; 10.04.2021 року 20 000 грн.; 21.04.2021 року 300 грн.; 23.04.2021 року 25 000 грн., всього загальну суму коштів 65 300 грн..

Згідно п.1.5 Договору, Виконавець зобов`язується повністю виконати Роботи по даному Договору і передати їх Замовнику. Відповідно до п.3.1. договору Виконавець зобов`язується виконати всі роботи по Договору, не більше ніж 105 календарних днів з моменту підписання договору, до 15 червня 2021 року. Згідно п.3.2 договору, датою закінчення робіт вважається дата їх фактичного закінчення та представлення Замовнику для прийняття та підписання Акту виконаних робіт.

Проте, Відповідач не завершив навіть перший етап Робіт по Договору, не передав Позивачу результати виконаних робіт згідно з умовами Договору, жодних актів виконаних робіт не підписав, та в кінці квітня 2021 року після отримання на свій картковий рахунок грошових коштів від Позивача більше не прибував на об`єкт для виконання робіт.

Відповідно до п.3.1 Договору Виконавець мав виконати всі роботи по Договору до 15 червня 2021 року. Таким чином, з огляду на закінчення граничного строку виконання всіх робіт на загальну суму 400 000 грн. - з 16.06.2021 року є дата початку прострочення виконання робіт на цю суму.

Відповідач не виконав умови договору, між сторонами не оформлено жодних документів (актів виконаних робіт), які могли бути підставою для оплати грошових коштів за виконану роботу, а тому отримання Відповідачем вищевказаних грошових коштів без належної правової підстави є безпідставним набуттям чужого майна. Позивач не виявив Відповідача за адресою у м. Києві, вказаної у Договорі, тому у зв`язку з цим для повернення вищевказаних безпідставно набутих грошових коштів позивач направляв за адресою реєстрації Відповідача у м. Кривий Ріг вимогу про верненим цих коштів у семиденний, однак відповідач не відреагував, та не повернув грошові кошти, тому грошові кошти в розмірі 65 300 грн. просив стягнути в судовому порядку.

Крім цього за невиконання Договору у розділі 11 передбачено застосування певних заходів відповідальності. Зокрема, згідно п. 11.1 Договору, при порушенні строку виконання робіт Договору Виконавець сплачує Замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від Договірної ціни за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 (десяти) % від суми невиконаних або недовиконаних робіт. За правилами п.11.4 договору нарахування штрафних санкцій (пені інших видів неустойки) за прострочення виконання зобов`язання, не обмежується будь якими строками від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. При цьому встановлені законом строки позовної давності на вимоги про стягнення пені обчислюються за кожний день її нарахування окремо.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача - суму безпідставно отриманих коштів за невиконану роботу 65 300 грн.; суму пені 17 468,49 грн. та суму штрафу 40 000 грн., всього загальну суму коштів у розмірі 122 768,49 грн., а також витрати по справі.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили зменшити штрафні санкції.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 березня 2021 року між ОСОБА_1 (далі замовник) та ОСОБА_2 (далі виконавець) було укладено договір підряду № 01022021 щодо виконання будівельних, оздоблювальних робіт (а.с.14-20).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується на замовлення замовника виконати будівельні, оздоблювальні роботи на об`єкті замовника та передати виконані роботи замовнику за актом про прийняття виконаних робіт по договору, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно умов цього договору. Місце знаходження об`єкта: м. Київ, 88а Садова буд.6.

Пункт 1.2. договору передбачає, що комплекс робіт включає наступні етапи:

Етап №1 Підготовчі оздоблювальні роботи (штукатурні роботи, гіпсокартонні роботи, чорнові підготовчі роботи);

Етап №2 Фінішні підготовчі роботи (чистова шпаклівка під покраску, стяжка, інші оздоблювальні роботи під фінішне оздоблювання), встановлення коробок під двері та інше;

Етап №3 Укладка напольних і настінних покритів, облаштування дерев`яного оздоблення сходів та мезаніну (плитка, дерев`яні рейки, доска пола та інше);

Етап №4 Фарбувальні та фінішні роботи (фарбування стін, встановлення підвіконь, лакування дерева, затирка плитки та інше);

Етап №5 Встановлення електроприладів, світлового обладнання, електричного, сантехнічного обладнання та іншого обладнання);

Етап №6 Фасадні роботи під ключ, встановлення водовідвода (облаштування утеплення фасаду, декоративного оздоблення, водовідводів, дерев`яних та фальцевих панелей, фарбування);

Етап №7 Доробка всіх незакінчених робіт та фінальна здача об`єкту Замовнику.

Відповідно до п. 1.5. виконавець зобов`язується повністю виконати роботи по даному договору і передати їх замовнику.

Пунктом 2.1. передбачено, що договірна ціна по цьому договору становить 400 000 грн. і включає 7 етапів.

Пункт 2.2. передбачає вартість кожного етапу становить:

етап № 1 65 000 грн.; етап № 2 55 000 грн.; етап № 3 65 000 грн.; етап № 4 45 000 грн.; етап № 5 30 000 грн.; етап № 6 100 000 грн.; етап № 7 40 000 грн. Загалом 400 000 грн..

Відповідно до п.2.3. оплата за виконані роботи здійснюється згідно етапів замовником в п. 1.2, 2.2. виконаних робіт, у розмірі 100% загальної суми етапу, який було виконано виконавцем.

Пункт 2.4. передбачає, що фінансування робіт та розрахунки між сторонами здійснюється шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, або готівкою.

Відповідно до п. 3.1. виконавець зобов`язується виконати всі роботи по договору, не більше ніж 105 календарних днів з моменту підписання договору, до 15 червня 2021 року.

Згідно п.3.2 договору, датою закінчення робіт вважається дата їх фактичного закінчення та представлення Замовнику для прийняття та підписання Акту виконаних робіт. У випадку наявності у замовника об`єктивних зауважень, щодо якості виконання робіт. Виконавцем датою закінчення таких робіт буде вважатися дата усунення зауважень замовника щодо наявних недоліків.

Позивач вказує на те, що він, як замовник, на вимогу відповідача, як виконавця договору, в рахунок попередньої оплати для придбання інструменту та оплату поточних витрат на проведення робіт, перерахував на банківську картку № НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_2 грошові кошти, а саме: 20.03.2021 року 10 000 грн. (квитанція № 178А-6Т4С-4ХЕ8-ОСР2); 30.03.2021 року 10 000 грн. (квитанція № КТ2Е-2ЕВВ-КВ12-НХ5Е); 10.04.2021 року 20 000 грн. (квитанція № СР53-ЕС89-В5К4-Е2А5); 21.04.2021 року 300 грн. (квитанція № М3ЕН-2Х71-4К1М-Е4РК); 23.04.2021 року 25 000 грн. (квитанція № ЕВ82-91КС-3558-ААР8), всього загальну суму коштів 65 300 грн. (а.с. 21-25, 29).

Відповідачем в судовому засіданні не заперечувався факт отримання грошових коштів від позивача в сумі 65 300 грн..

Позивач стверджує, що відповідач не виконав умови договору, між сторонами не оформлено жодних документів (актів виконаних робіт), які могли бути підставою для оплати грошових коштів за виконану роботу, а тому отримання Відповідачем вищевказаних грошових коштів без належної правової підстави є безпідставним набуттям чужого майна.

За статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Так, Договір підряду № 01022021 від 09.03.2021 року передбачає, що виконавець зобов`язується повністю виконати роботи по даному договору і передати їх замовнику п.2.1. договору.

Відповідно до п. 3.1. виконавець зобов`язується виконати всі роботи по договору, не більше ніж 105 календарних днів з моменту підписання договору, до 15 червня 2021 року.

Згідно п.3.2 договору, датою закінчення робіт вважається дата їх фактичного закінчення та представлення Замовнику для прийняття та підписання Акту виконаних робіт. У випадку наявності у замовника об`єктивних зауважень, щодо якості виконання робіт. Виконавцем датою закінчення таких робіт буде вважатися дата усунення зауважень замовника щодо наявних недоліків.

У відповідності до п. 4.1. договору виконавець визначає етапи виконаних робіт, що підлягають оплаті та готує відповідні документи (Акти виконаних робіт) і подає їх для погодження замовнику у 2-х екземплярах.

Оскільки відповідач не виконав умови договору, не передав результати виконаних робіт, заявник жодних актів виконаних робіт не підписував, позивач має право відмовитися від договору підряду в будь-який час до закінчення виконання робіт та вимагати повернення коштів від відповідача у розмірі 100% всіх проведених платежів, тобто 65 300 грн..

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав перший етап робіт договору, не передав позивачу результати виконаних робіт згідно умов договору, жодних актів виконаних робіт не підписував, що свідчить про порушення останнім умов Договору підряду.

Як установлено вище, через невиконання відповідачем зобов`язань за Договором підряду, 09.03.2021 року позивач 20.08.2021 року направив на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів, у якій повідомив відповідача про відмову від Договору та просив повернути протягом семи календарних днів з моменту отримання такого повідомлення кошти, сплачені позивачем, у розмірі 65 300 грн., що підтверджується копією вимоги, квитанцією про її відправлення відповідачу з описом вкладення від 20.08.2021 року.

Оскільки позивач відмовляється від Договору в односторонньому порядку і право на таку відмову передбачено ч. 2 ст. 849 ЦК України та п. 8.5 Договору, то такий Договір є розірваним, тобто припиненим з ініціативи замовника (позивача).

Таким чином, відповідно до частини 2статті 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються і така одностороння відмова від договору (розірвання), з огляду на положення ст. 849 ЦК України, не потребує узгодження з виконавцем (Відповідачем), відпадає правова підстава набуття коштів і такі кошти підлягають поверненню згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі№6-100цс15.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.08.2018 року по справі № 334/2517/16-ц, згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Відтак, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що враховуючи обставину розірвання Договору № 01022021 від 09.03.2021 року через односторонню відмову позивача від такого Договору, кошти у розмірі 65 300,00 гривень, що сплачені позивачем за Договором, збережені відповідачем без достатньої правової підстави та за приписами ст. 1212 ЦК України підлягають поверненню позивачу.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача за невиконання умов договору неустойки і штрафу, суд зазначає наступне.

Так, за невиконання Договору у розділі 11 передбачено застосування певних заходів відповідальності. Зокрема, згідно п. 11.1 Договору, при порушенні строку виконання робіт Договору Виконавець сплачує Замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від Договірної ціни за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 (десяти) % від суми невиконаних або недовиконаних робіт. За правилами п.11.4 договору нарахування штрафних санкцій (пені інших видів неустойки) за прострочення виконання зобов`язання, не обмежується будь якими строками від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. При цьому встановлення законом строки позовної давності на вимоги про стягнення пені обчислюються за кожний день її нарахування окремо.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 статті 551 ЦК України, встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума коштів у розмірі 65 300,00 грн., пеня в розмірі 50,00 грн. та штраф в розмірі 450,00 грн., враховуючи ненадання позивачем доказів, про збитки, що спричиненні діями або бездіяльністю відповідача та проведенням відповідачем певних будівельних робіт, що підтверджується матеріалами справи та право на зменшення неустойки за рішенням суду, передбачене ч.3 ст.551 ЦК України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 658,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів та неустойку, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 65300 (шістдесят п`ять тисяч триста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 пеню в розмірі 50 (п`ятдесят) гривень та штраф в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 658 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23 лютого 2023 року.

Суддя: Р. В. Дехта