Справа № 724/146/23
Провадження № 2-з/724/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Скрипник С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 724/146/23, провадження № 2/724/139/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Мале колективне підприємство «Білфед - ВМ» про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання права на частки у праві власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Мале колективне підприємство «Білфед - ВМ» про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання права на частки у праві власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

10.03.2023 року позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони Малому коллективному підприємству «Білфед-ВМ» () будь-якого відчуження (продажу, внесення до статуного капіталу, міни, а також в інший спосіб відчуження майна) та розпорядження нерухомим майном, що розташоване по АДРЕСА_1 , придбане на підставі Договору від 23.08.1996 року № 25 купівлі-продажу на аукціоні малого державного комунального підприємства «Ринок» с. Клішківці, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в Хотинському районі та ОСОБА_3 та посвідченого 04.09.1996 року в.о. державного нотаріуса Хотинської державної нотаріальної контори Бежан Д.С., яке складається з: літ. А контора, літ. А - вагова, літ. Б аптека, літ. В, Г, Ж, З, З, Е, Д, Д, Й, Р, Д магазини, літ. Щ вбиральня, літ. І, Л, М, Н,О,П, С, Т, У, Х, Ш, Ю,Я - навіси, літ. В, Г, Е, І, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Г, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Ш, Ю - металеві навіси, літ. Е, Ю, Я, Я- дерев`яні навіси, перерозподіл чи заставу корпоративних прав (часток у статутному капіталі), яке розташоване по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви, посилається на те, що вона звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , Малого колективного підприємства «Білфед - ВМ» про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання права на частки у праві власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Предметом спору у даній справі є нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_1 , яке придбане на підставі Договору від 23.08.1996 року № 25 купівлі-продажу на аукціоні Малого державного майна України в Хотинському районі та ОСОБА_3 , що посвідчений 04.09.1996 року в.о. державного нотаріуса Хотинської державної нотаріальної контори Бежан Д.С., яке складається з: літ. А контора, літ. А' - вагова, літ. Б аптека, літ. В, Г, Ж, З, З', Е, Д, Д', Й, Р, Д магазини, літ. Щ вбиральня, літ. І, Л, М, Н,О,П, С, Т, У, Х, Ш, Ю,Я - навіси, літ. В, Г, Е, І, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Г, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Ш, Ю - металеві навіси, літ. Е, Ю, Я, Я - дерев`яні навіси.

Зазначає, що спірне майно було придбане ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , а тому враховуючи презумцію спільності майна подружжя, набутого в період шлюбу, спірне майно належить подружжю ОСОБА_4 у рівних частках.

Проте, Мале колективне підприємство «Білфед-ВМ» не маючи на те правових підстав, зареєструвало за собою право власності на все майно придбане ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу № 25 від 23.08.1996 року, а тому спільне майно вибуло із законного володіння осіб, які є власниками. Підстави вибуття такого майна позивачці невідомі.

Спірне майно, що є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача 1 ОСОБА_3 , без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, і у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У зв`язку з тим, що позивачці стало відомо про те, що спірне майно Малого державного комунального підприємства «Ринок» с. Клішківці виставлене на продаж на платформі ОЛХ, та зважаючи на наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та наявності в спірних відносинах ризику утруднення та унеможливлення виконання рішення по даній справі, вважає, що існує ризик продажу зазначеного майна, що у свою чергу утруднить виконання рішення суду.

Подана заява про забезпечення позову мотивована наявною загрозою настання обставин, що можуть унеможливити виконання рішення суду у цій справі в разі задоволення позовних вимог та істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача.

Проаналізувавши документи, додані до позову, суддя вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

23.01.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Мале колективне підприємство «Білфед - ВМ» про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання права на частки у праві власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно інформації Малинецького старостинського округу Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, яка надійшла на адресу суду 13.03.2023 року, надано відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований в АДРЕСА_2 згідно погосподарської книги № 5, особистий рахунок НОМЕР_1 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 13.03.2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі № 724/146/23 за позовною заявою ОСОБА_2 в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача 1 ОСОБА_3 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання права на частки у праві власності.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року відкрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 до відповідача 2 МКП "Білфед-ВМ" про витребуванння майна з чужого незаконного володіння.

Так, відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2-4, 7 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, або передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Відповідно до ст. 153 ч.ч. 1, 3-7 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно роз`яснень п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

При цьому забезпечення позову може бути оскаржено, може бути прийнято зустрічне забезпечення, заміна виду забезпечення позову, скасування заходів забезпечення позову тим же судом, відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову. За своєю природою заходи забезпечення позову в цивільному процесі мають тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання судового акта, яким закінчується вирішення спору по суті.

Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання як утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що підлягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім вищезазначеного, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Як встановлено судом, предметом позову є майно, яке складається з: літ. А контора, літ. А - вагова, літ. Б аптека, літ. В, Г, Ж, З, З, Е, Д, Д, Й, Р, Д магазини, літ. Щ вбиральня, літ. І, Л, М, Н,О,П, С, Т, У, Х, Ш, Ю,Я - навіси, літ. В, Г, Е, І, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Г, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Ш, Ю - металеві навіси, літ. Е, Ю, Я, Я- дерев`яні навіси.

Заявник ОСОБА_2 зазначає, що вказане майно було придбане її чоловіком ОСОБА_3 згідно договору від 23.08.1996 року № 25 купівлі-продажу на аукціоні малого державного комунального підприємства «Ринок» с. Клішківці, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в Хотинському районі та ОСОБА_3 та посвідченого 04.09.1996 року в.о. державного нотаріуса Хотинської державної нотаріальної контори Бежан Д.С..

Однак, надана до позовної заяви копія договору купівлі-продажу не містить переліку майна, яке було придбане ОСОБА_3 23.08.1996 року.

Таким чином, заявником не доведено, що саме літ. А контора, літ. А - вагова, літ. Б аптека, літ. В, Г, Ж, З, З, Е, Д, Д, Й, Р, Д магазини, літ. Щ вбиральня, літ. І, Л, М, Н,О,П, С, Т, У, Х, Ш, Ю,Я - навіси, літ. В, Г, Е, І, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Г, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Ш, Ю - металеві навіси, літ. Е, Ю, Я, Я- дерев`яні навіси, були придбані ОСОБА_3 23.08.1996 року, та є предметом спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим. При цьому судом має бути дотримана співмірність у застосуванні заходів вжиття забезпечення позову, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Забезпечення позову шляхом заборони МКП «Білфед-ВМ» будь-якого відчуження та розпорядження нерухомим майном, перерозподіл чи заставу корпоративних прав є надмірним, на думку суду, втручанням у реалізацію права власності (зокрема володіння та користування рухомим майном) юридичної особи, а тому у задоволенні вимог заяви суд відмовляє.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 724/146/23, провадження № 2/724/139/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Мале колективне підприємство «Білфед - ВМ» про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання права на частки у праві власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2023 року.

Суддя С.М. Скрипник