Справа № 159/3952/22
Провадження № 2/159/185/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Ковель

головуючого судді Чалого А.В.

за участю секретаря Ворожко А.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину після смерті свого батька (діда позивачки), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не оформила своїх спадкових прав. До складу спадкового майна після смерті матері позивачки входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований ОСОБА_3 - батьком спадкодавиці (дідом позивачки). Після смерті ОСОБА_2 спадщину в рівних частках (по 1/2 ) прийняли дочка спадкодавця та її чоловік, але не оформили своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивачки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його донька позивачка, ОСОБА_1 , у т. ч. на частку вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. В позовній заяві позивачка вказує, що нею, як єдиною спадкоємицею першої черги за законом, було успадковано після смерті її батьків цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (по 1/2 частці цього спадкового майна після смерті кожного з батьків). Коли позивачка звернулась до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Заліської Н. М. щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, ОСОБА_2 , та батька, ОСОБА_4 , то отримала роз`яснення, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна матері позивачки не є можливою, оскільки не надано свідоцтво органів реєстрації актів цивільного стану, яке б підтверджувало факт родинних відносин між матір`ю позивачки та її дідом, як між донькою та батьком, до того ж, ОСОБА_3 за життя не оформлено право власності на вищезазначений житловий будинок. Також, не є можливим і видача свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна батька позивачки, ОСОБА_4 , на 1/2 частку в праві власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки останнім за життя не було оформлено право власності на вищевказане спадкове майно. Надати вказані нотаріусом документи на підтвердження факту родинних відносин між матір`ю та дідом, позивачка не має можливості, оскільки актовий запис про народження її матері відсутній. Із вказаної причини, тобто у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ОСОБА_2 (матір`ю позивачки), та ОСОБА_3 (дідом позивачки), як між донькою та батьком, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права, а саме, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батьків, і тому змушена звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин, так як будь-якої іншої можливості встановити даний факт, а ніж в судовому порядку, позивач не має.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка ОСОБА_1 просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням успадкованих 1/2 частки після смерті матері та 1/2 частки після смерті батька вказаного вище спадкового майна.

Ухвалою суду від 24.10.2022 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 23.1.2022.

Ухвалою суду від 23.11.2023 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у зв?язку з витребуванням спадкової справи після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4

23.12.2022 підтовче судове засідання не відбулося у зв?язку з відсутністю в приміщенні Ковельського міськрайонного суду електропостачання.

Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується довідкою Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області №341 від 10.06.2021.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 85 років помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30.10.2021 Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Згідно довідки №725 від 09.12.2021, виданою Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області вбачається, що згідно господарської книги №1 за 1996 2000 в господарстві №158 постійно проживав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його дочка ОСОБА_2 . Від імені ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався. Після смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступила його дочка, ОСОБА_5 .

З довідки Державного архіву Волинської області №505/01.27 від 08.07.2021 вбачається, що актового запису про народження ОСОБА_6 не виявлено.

З довідки Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області №743 від 15.12.2021 вбачається, що церковні книги в колишню Новомосирську сільську раду за 1938 рік не передавалися.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане 06.10.1972 міським бюро ЗАГС м. Ковель, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ) уклали шлюб 06.10.1972

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 11.069.1974 міським відділом ЗАГС м. Ковель, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видане 16.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_10 ) уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 60 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 01.07.2021 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи №39/2021 з заявою від 06.12.2021 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , звернулася її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Також, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік, ОСОБА_4 , який проживав зі спадкодавцем, і помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інших спадкоємців немає.

Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Заліської Н.М. від 13.0.2022 позивачці ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , оскільки позивачкою не надано свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану, яке б підтверджувало факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України і справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надані позивачем докази переконують суд в тому, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , та дають підстави для задоволення позовної заяви в цій частині, у зв`язку тим, що від встановлення факту родинних відносин залежить реалізація позивачкою права на спадщину, як спадкоємця першої черги за законом.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 58 років помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане 25.03.2022 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Як вбачається зі спадкової справи №4/2022, з заявою від 22.03.2022 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулася його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Заліської Н.М. від 13.0.2022 позивачці ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки позивачкою не надано документів, що підтверджують належність спадкодавцю спадкового майна.

Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинним нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

За даними технічного паспорту від 13.04.2022, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побудований в 1952 році.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об`єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Згідно виписки погосподарської книги № 1 за 1996-2000 р. Голобської селищної ради, житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд вважає підтвердженим, що ОСОБА_3 був власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

1 січня 2004 року в Україні набув чинності Цивільний кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2003 року, який дещо по-новому порівняно з Цивільним кодексом України 1963 року регламентує правила спадкування.

Відповідно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 527 ЦК УРСР, Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на праві приватної власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті спадщину прийняла його дочка, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після її смерті спадщину прийняли її чоловік, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її дочка ОСОБА_1 . Спадкові права належним чином не оформлялися, правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належним чином прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати право на спадщину та набути право на спадкове майно, тому суд дійшов висновків про задоволення позовних вимог з підстав викладених вище.

При подачі позову до суду, позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 1488, 60 грн, що підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" № 46 від 30.09.2022.

На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 4-13, 77, 265, 268, 273, 293, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням успадкованих 1/2 частки після смерті матері та 1/2 частки після смерті батька вказаного вище спадкового майна.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 744 (сімсот сорок чотири) гривень 30 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області, , адреса: вул. Ковельська, 1, смт Голоби, Ковельський район, Волинська область.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ