УХВАЛА

16 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 201/8767/21

провадження № 61-1835ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року в справі за позовом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, індексації, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2021 року обслуговуючий кооператив «Житлово-комунальний кооператив № 3» звернувся в суд із позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 6506,08 грн заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, 201,55 грн 3% річних, 1521,97 грн інфляційних втрат, 76 141,28 грн заборгованості за оплату послуг з водопостачання та водовідведення, 831,7 грн 3% річних та 18 026,13 грн інфляційних втрат, 41 795,02 грн заборгованості за оплату послуг з теплопостачання, 4607,46 грн 3 % річних, 10 404,75 грн інфляційних втрат, а всього - 160 035,94 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 3» 84 103,33 грн заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , за період з серпня 2018 року по липень 2021 року включно, яка складається з:

заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4078,88 грн, 3% річних у розмірі 134,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 605,29 грн;

заборгованість за оплату послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 45 870,88 грн, 3% річних у розмірі 1781,74 грн та інфляційні втрати у розмірі 4625,31 грн;

заборгованість за оплату послуг з теплопостачання у розмірі 23 235,5 грн, 3 % річних у розмірі 998,47 грн та інфляційні втрати у розмірі 2772,30 грн.

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у справі № 201/8767/21 є стягнення 160 035,94 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною у силу вимог закону.

Саме по собі посилання на пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України без відповідного обґрунтування не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук