Справа №443/776/17
Провадження №2/443/22/23
УХВАЛА

судового засідання

27 березня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним рішень Баковецької сільської ради та державних актів на право власності на земельні ділянки, позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до Бібрської об`єднаної територіальної громади, Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області про визнання незаконними, протиправними рішень сільської ради та недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

встановив:

Суть заяви.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що з огляду на заявлені позовні вимоги та відомостей із погосподарських книг щодо суміжних господарств виникла необхідність у встановленні додаткових фактичних обставин, що мають істотне значення для розгляду спору. Крім цього, заважаючи на вимоги статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для ефективного захисту та поновлення прав позивачки на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку є необхідність в уточнення позовних вимог. Також, виникла необхідність у застосуванні спеціальних знань і отриманні висновку із земельно-технічних питань для з`ясування фактичних обставин справи.

У судовому засіданні представник позивачки клопотання підтримала з мотивів, викладених у ньому. Крім цього, зазначила, що на даний час виникла необхідність залучити до участі у справі співвідповідачем дружину ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Позивачка ОСОБА_1 клопотання підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечила, суду пояснила, що з червня 2022 року судові засідання переносилися з вини позивачки та її представника. У неї було достатньо часу для заявлення усіх необхідних клопотань і при цьому вона користувалася правовою допомогою. Позивачка зловживає процесуальними правами та затягує розгляд справи. Справа перебуває на розгляді понад розумні строки. У справі є достатні докази для розгляду її по суті. Крім цього, зауважила, що дружина відповідача ОСОБА_5 , яку сторона позивачки просить залучити до справи співвідповідачем, заяви про прийняття спадщини не подавала. Також, зазначила, що спір не стосується земельної ділянки 0,25 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, якою користується позивачка, не оформлена у належний спосіб, їй не присвоєно кадастрового номеру, а відтак провести земельну експертизу буде неможливо.

Суд, заслухавши думку сторін та наведені ними аргументи, а також вивчивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Нормативно-правові акти, якими керувався суд.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4, 5 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 2-4 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами пункту 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин (аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20).

Згідно частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 2 статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи (пункт 8 частини 2 статті 197 ЦПК України).

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21, зроблено висновок, що: «відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті».

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21) зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 902/271/18 зроблено висновок, згідно з яким «Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя».

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Суд зауважує, що хоч процесуальний закон і не містить норм, які б передбачали можливість повернення зі стадій судового розгляду на стадію підготовчого провадження, однак, на переконання суду, такий перехід вважатиметься допустимою процесуальною дією за умови, що наявна необхідність для вирішення тих питань, які можливо вирішити тільки на стадії підготовчого провадження, а також існували об`єктивні обставини, які перешкоджали вирішити ці питання раніше (під час попереднього проведеного підготовчого провадження).

Суд звертає увагу на те, що у позивачки існували реальні перешкоди у поданні доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, і навіть вжиття судом за клопотанням позивачки відповідних процесуальних заходів (витребування цих доказів) не сприяло їх отриманню.

Аналіз клопотання сторони позивачки та наведених нею додаткових аргументів в його обґрунтування дозволяє виокремити такі питання, які залишаються невирішеними, і вирішення яких підлягає саме на стадії підготовчого провадження: встановлення додаткових фактичних обставин (подання додаткових доказів); уточнення (збільшення) позовних вимог; застосування спеціальних знань та отримання висновку у земельно-технічних питаннях (призначення експертизи); вирішення питання щодо залучення до участі у справі співвідповідача.

Суд зазначає, що вказані питання підлягають вирішенню саме на стадії підготовчого провадження і залишення їх без вирішення (або відмова у їх задоволенні з підстави заявлення таких не на тій стадії судового процесу) не сприятиме забезпеченню справедливого та неупередженого розгляду і вирішення цивільної справи з метою ефективного захисту прав осіб у разі, якщо суд дійде висновку, що такі дійсно порушені, тобто не відповідатиме завданню цивільного судочинства.

Також, суд зауважує, що ця цивільна справа хоч і перебуває на стадії судового розгляду та розпочато її розгляд по суті, однак суд ще не перейшов до з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що повернення на стадію підготовчого провадження сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства, а також всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню всіх обставин справи, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 49, 182, 189, 197, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Клопотання представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 про повернення до стадії підготовчого провадження задовольнити.

Повернутися зі стадій судового розгляду у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним рішень Баковецької сільської ради та державних актів на право власності на земельні ділянки, позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до Бібрської об`єднаної територіальної громади, Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області про визнання незаконними, протиправними рішень сільської ради та недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку на стадію підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного тексту ухвали відкладено на п`ять днів.

Дата складання повного тексту ухвали 28 березня 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів