Справа № 729/1320/21
2/729/6/23 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І.,

за участю секретарів судових засідань Малюшицької Я.В., Романченко С.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Зазимко Є.Г.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній частковій власності, з виділом часток в натурі,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, а в подальшому із заявою про уточнення позовних вимог до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками: виділивши їй у власність 25/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на: в житловому будинку А: хол площею 12,0 кв.м.; житлову кімнату площею 10,6 кв.м.; житлову кімнату площею 16,6 кв.м.; в прибудові а: частину приміщення площею 7,6 кв.м.; ганок а2, погріб П, літню кухню Л, сараю Г; огорожі №3; ворота з хвірткою №4. Виділити в натурі ОСОБА_2 , 23/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_2 , право власності на: в житловому будинку А: житлову кімнату площею 8,2 кв.м.; в прибудові а1: кухню площею 11,7 кв.м.; передпокій 11,5 кв.м.; в прибудові а: частину приміщення площею 6,6 кв.м.; кладову 5,0 кв.м., сарай Б, гараж В, сараю Г, навіс Д , огорожі №3, ворота з хвірткою №4.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником 25/48 (23/48 та 1/24) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. ОСОБА_2 (відповідачка) є власником 23/48 (7/16 та 1/24) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за даною адресою. Позивачка бажає виділити в натурі 25/48 (23/48 та 1/24) частин житлового будинку з надвірними будівлями та після поділу приватизувати земельну ділянку, на якій розташована її частина будинку, провести ремонтні роботи в будинку, здійснити добудови, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Відповідач у письмових поясненнях до суду просила суд виділити їй 1/2 частку згідно Варіанту 2 Додаток 3 як 2-му співвласнику, а саме виділити 23/48 частини житлового будинку АДРЕСА_1 разом з господарськими будівлями прибудовами, наступним чином: 1-2 житлова кімната площею 8,2 кв.м, 1-3 житлова кімната площею 10,6 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 16,6 кв.м, ганок а2, Л літня кухня, 1/2 ч К-колодязь, 1/2 ч У1-вбиральня, 1/2 ч огорожа, 1/2 ч ворота з хвірткою. Проти добровільного поділу предмету спору, не заперечувала, але принципи позивача не дають їй змоги викупити у неї дану частку за ринковою вартістю, тому остання просить виділити їй варіант, при якому вона буде в не вигідніших умовах. Позивач володіє даною нерухомістю на час розгляду справи в суді. З огляду на вказане, нею обрана менша частка в спірному домоволодінні, так як не має намір жити в цьому будинку, а частку для виділення позивачу залишає більшу та комфортнішу для проживання, що є в інтересах обох сторін по справі.

Позивач, його представник у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні частково погодилася з позовними вимогами, просила суд виділити їй 1/2 частку згідно Варіанту 2 Додаток 3 як 2-му співвласнику, а саме виділити 23/48 частини житлового будинку.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до такого висновку.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.07.2021 року право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою зареєстровано: розмір частки - 7/16, за ОСОБА_2 на підставі рішення Бобровицького районного суду від 09.04.2021 р. № 729/1210/20 та ухвали Бобровицького районного суду від 01.06.2021 № 729/1210/20; розмір частки - 1/24, за ОСОБА_2 на підставі рішення Бобровицького районного суду від 09.04.2021 р. № 729/1210/20 та ухвали Бобровицького районного суду від 01.06.2021 № 729/1210/20; розмір частки - 1/24, за ОСОБА_1 на підставі договору дарування 1/24 частки у праві власності на житловий будинок, № 32 від 16.03.2021, видавник: приватний нотаріус Андрюхіна Лариса Миколаївна, Ніжинський районний нотаріальний округ, Чернігівська область; розмір частки - 23/48 за ОСОБА_1 на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.11.2020 р. № 729/1043/20 2/729/428/20 р. (а.с.10-12, 17-19, 20-24).

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , садиба складається з таких будівель та споруд: житловий будинок (А), прибудова (а), прибудова (а1), ганок (а2), погріб (П), сарай (Б), гараж (В), сарай (Г), літня кухня (Л), навіс (Д), вбиральня (У1), колодязь (К), огорожа (№3), ворота з хвірткою (№4). Житловий будинок має загальну площу 89,8 кв.м., житлову площу 35,4 кв.м. та складається з таких приміщень: в житловому будинку (А): 1-1 хол площею 12,0 кв.м.; 1-2 житлова кімната площею 8,2 кв.м.; 1-3 житлова кімната площею 10,6 кв.м.; 1-4 житлова кімната площею 16,6 кв.м.; в прибудові (а1): 1-5 кухня площею 11,7 кв.м.; 1-6 передпокій 11,5 кв.м.; в прибудові (а): I приміщення площею 14,2 кв.м.; II кладова 5,0 кв.м. (а.с.13-16).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи варіанти поділу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , на 25/48 та 23/48 частин, можливі з відхиленням від вимог нормативних документів, відображені в дослідницькій частині висновку та в Додатках 1-4 до висновку. Схема згідно варіанту-1 поділу житлового будинку по АДРЕСА_1 , на 25/48 частин та 23/48 частин зображена в Додатках 1, 2 до даного Висновку.Схема згідно варіанту-2 поділу житлового-будинку по АДРЕСА_1 на 25/48 частинта 23/48 частинзображена в додатках 3,4 до даного висновку (а.с. 73-93).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким чином, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Враховуючи стосунки сторін та фактичне користування домоволодінням, на теперішній час між сторонами існує спір про порядок користування спірним домоволодінням, що викликає потребу у виділі в натурі домоволодіння між співвласниками.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таким чином, поділ спільного майна тягне за собою, як правовий наслідок, припинення права спільної часткової власності і створення окремих, незалежних один від одного об`єктів нерухомого майна.

З аналізу положень зазначеної статті необхідно дійти висновку, що в разі виділення співвласникам у натурі частки із спільного майна, право спільної часткової власності на майно припиняється й співвласники набувають право власності на виділене їм в натурі майно.

Предметом спору є виділення майна в натурі зі спільної часткової власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У судовому засіданні встановлено факт належності сторонам вищезазначеного нерухомого майна, яке відповідно до висновків щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм може бути виділено в натурі в самостійний об`єкт нерухомості кожному із співвласників.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначені обставини і доводи сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підтверджені належними доказами, які були перевірені в ході судового розгляду справи і не спростовані представником відповідача, є такими, що підлягають до задоволення і у суду є всі законні підстави для виділення сторонам у натурі належних їм частин житлових приміщень із господарськими будівлями та спорудами відповідно до варіанту 1 висновку експерта: позивачу виділити 25/48 частин житлового будинку; відповідачу - 23/48 , припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Приймаючи рішення про поділ будинковолодіння в натурі за варіантом №1 висновку експерта, як просить позивач у справі, суд враховує сформований співвласниками порядок користування будинком, найбільш наближений до фактичного порядку користування будинком сторонами на даний час, оскільки як було встановлено, вказаною частиною будинку, яку просить позивачка , користувався її син, обробляв земельну ділянку, в подальшому в цій частині будинку проживати має намір вона сама , а відповідачка в свою чергу бажає продати належну їй частину будинку, до якого вона за 4 роки ні разу не приїздила .

На думку суду, такий варіант виділу жодним чином не порушить права та інтереси сторін по справі, а відповідач в свою чергу отримає за отримання надлишку за відхилення від ідеальної частки при поділі житлового будинку у розмірі 21626 (двадцять однієї тисячі шістсот двадцяти шести) гривень 00 копійок.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п.1 ч. 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом установлено, що 30.11.2021 року ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №156 з адвокатом Зазимко Євгенією Григорівною. Окрім того, було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору, відповідно до якої розмір винагороди адвоката за надані послуги - 6000 грн.

Суд вважає, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу здійснений адвокатом на загальну суму 6000 грн. співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

На підставі наведеного, та враховуючи, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Крім того, відповідно до акту здачі-приймання висновку есперта №1068/1069/22-24 позивачем було сплачено 10571,12 грн. за проведення експертизи, які також підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Згідно квитанції №322 від 30.11.2021 року позивачем при зверненні до суду було оплачено судовий збір у розмірі 1145,30 грн., що підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. 41 Конституції України,ст.ст.317, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 76, 81, 200, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній частковій власності, з виділом часток в натурі задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 89,8 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 89,8 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до варіанту 1, що зазначений у висновку експерта №1068/1069/22-24 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 04.10.2022 Чернігівського відділення Київського наукового-дослідного інституту судових експертиз.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , 25/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 , право власності на: в житловому будинку А: хол площею 12,0 кв.м.; житлову кімнату площею 10,6 кв.м.; житлову кімнату площею 16,6 кв.м.; в прибудові а: частину приміщення площею 7,6 кв.м.; ганок а2, погріб П, літню кухню Л, сараю Г, огорожі №3, ворота з хвірткою №4.

Виділити в натурі ОСОБА_2 , 23/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_2 , право власності на: в житловому будинку А: житлову кімнату площею 8,2 кв.м.; в прибудові а1: кухню площею 11,7 кв.м.; передпокій 11,5 кв.м.; в прибудові а: частину приміщення площею 6,6 кв.м.; кладову 5,0 кв.м., сарай Б, гараж В, сараю Г, навіс Д, огорожі №3, ворота з хвірткою №4.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, провести такі ремонтно-будівельні роботи:

- демонтувати та замурувати дверний проріз між кімнатою 1-6 та кімнатою 1-1 та кімнатою 1-2;

- влаштувати дверний проріз між кімнатою 1-6 та кімнатою 1-5 та кімнатою 1-2;

- влаштувати перегородку в приміщенні І (площею 14,2 кв.м).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за отримання надлишку за відхилення від ідеальної частки при поділі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 21626 (двадцять однієї тисячі шістсот двадцяти шести) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі - сплачену суму судового збору в розмірі 1145 (одна тисяча сто сорок п`ять) грн. 30 коп., 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 10571 (десять тисяч п`ятсот сімдесят одну) гривню 12 коп. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, а разом 17716 (сімнадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 42 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.І. Бойко