У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

25 січня 2023 року

м. Харків

справа № 545/3859/22

провадження № 2/638/2062/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Яковлевої В. М., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г. від 20 вересня 2022 року матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С. від 19 жовтня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано за територіальною підсудністю на розгляд до Дзержинського районного суду м.Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2023 року визначено суддю-доповідача Яковлеву В.М.

Матеріали справи передані в провадження судді Яковлевої В.М. 20 січня 2023 року.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що на даний час не може бути відкрито провадження у справі, оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У порушення вищезазначених вимог позовна заява не містить: офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача по справі, або інформацію про їх відсутність; поштового індексу адреси місця реєстрації відповідача; реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта відповідача по справі (якщо такі відомості позивачу відомі); зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Крім того, суд звертає увагу позивача про необхідність конкретизувати адресу місця реєстрації відповідача, вказавши номер будинку та квартири.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів.

Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Як вбачається з довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, позивач вказує у позовній заяві про те, що від шлюбу має неповнолітню дитину, яка мешкає разом з нею.

За таких обставин, позивачем до позовної заяви не долучено належних доказів перебування дитини на її утриманні. Доказів щодо можливості розгляду справи за підсудністю за вибором позивача суду не надано. Доказів про те, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача суду також не надано.

В даному випадку позивачем не надано до суду доказів для застосування норми частини другої статті 28 ЦПК України.

Наведене вище позбавляє суд можливості пересвідчитися у правильності визначення підсудності розгляду даного позову Дзержинському районному суду м. Харкова та, відповідно, відкрити провадження у справі.

Разом із тим, суд звертає увагу, що якщо судове рішення, яким закінчено розгляд справи, прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме подання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статті 175 ЦПК України, та її копій відповідно до кількості учасників справи; надання доказів перебування дитини на утриманні позивача або доказів про те, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху для виконання вимог статей 175 і 177 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В. М. Яковлева