Ухвала

25 січня 2023 року

м. Київ

справа № 756/2082/16-ц

провадження № 61-1094ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Євгена Дмитровича на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Ліквідаційна комісія Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Оболонської районної

у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про скасування протоколу засідання житлово-побутової комісії, визнання недійсним житлового ордеру внаслідок неправомірних дій, часткове скасування розпорядження про надання жилого приміщення, визнання права користування жилим приміщенням та заборону вчинення перешкод у користуванні жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Ліквідаційна комісія Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Ліквідаційна комісія Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві),

в якому просив суд: виселити ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 .

У квітні 2016 року ОСОБА_2 , у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , звернулася до суду з зустрічним позовом до Ліквідаційної комісії Оболонського районного РУ ГУ МВС України

в м. Києві, Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд:

- скасувати протокол № 13 засідання житлово-побутової комісії Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 21 вересня 2015 року про затвердження рішення про надання спірної квартири ОСОБА_1 ;

- частково скасувати розпорядження № 591 від 06 листопада 2015 року Оболонської у м. Києві державної адміністрації про надання квартири та видачу ордеру ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним ордер від 24 листопада 2015 року;

- визнати за нею та неповнолітнім сином право користування спірною квартирою;

- заборонити вчиняти перешкоди у користуванні цим жилим приміщенням.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Ліквідаційна комісія Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про виселення без надання іншого житлового приміщення задоволено.

Виселено ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Оболонської районної

у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , третя особа: Служба

у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування протоколу засідання житлово-побутової комісії, визнання недійсним житлового ордеру внаслідок неправомірних дій, часткове скасування розпорядження про надання жилого приміщення, визнання права користування жилим приміщенням та заборону вчинення перешкод

у користуванні жилим приміщенням залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано ордер від 24 листопада 2015 року, виданий ОСОБА_1 на зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 недійсним.

У решті позову відмовлено.

20 січня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Іщенко Є. Д. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року (надійшла до суду 23 січня 2023 року), у якій він просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження,

з наступних підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Є. Д. не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

У касаційній скарзі представник заявника посилається, як на підставу касаційного провадження, на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд звертає увагу представника заявника на те, що посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки воно

є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.

Зокрема, заявник не вказує, щодо питання застосування якої саме норми права та у яких саме подібних правовідносинах, на думку представника заявника, відсутній висновок Верховного Суду.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору

у встановленому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 звернувся до суду у 2016 році та заявляв одну позовну вимогу немайнового характеру.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічним позовом

у 2016 році та заявляли п`ять позовних вимог немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 378,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 551,20 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Заявник оскаржує постанову апеляційного суду як в частині відмови в задоволенні первісного позову, так і в частині часткового задоволення зустрічного позову (однієї зустрічної позовної вимоги).

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 1 131,20 грн, а саме:

- судовий збір за подачу первісного позову - 551,20 грн;

- судовий збір за подачу зустрічної позовної заяви - 551,20 грн;

- судовий збір за подачу касаційної скарги - (551,20+551,20)*200%=2 204,80 грн;

- сплачено судового збору - 1 073,60 грн;

- доплата судового збору - 2 204,80-1 073,60=1 131,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Євгена Дмитровича на постанову Київського апеляційного суду

від 19 грудня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць