Справа № 473/4036/22
РІШЕННЯ

іменем України

"13" березня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судових засідань Кріпак Н.Г.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановила:

в грудні 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумів 11 626 грн. 32 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17 жовтня 2018 року між ОСОБА_3 та ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/8135350.

26 липня 2019 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , зазнав механічних ушкоджень.

За заявою потерпілого страховик заподіювача шкоди на підставі страхового акту №ОЦ/025/000/19/0307 від 16 серпня 2019 року виплатив йому страхове відшкодування в сумі 11 626 грн. 32 коп.

01 жовтня 2020 року між ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та позивачем укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого він отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування на підставі страхового акту №ОЦ/025/000/19/0307 від 16 серпня 2019 року.

Посилаючись на те, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та не відшкодував у досудовому порядку сплачену потерпілому суму страхового відшкодування, позивач просив про задоволення позову.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 11 626 грн. 32 коп. визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 26 липня 2019 року о 09 год. 10 хв. у м. Одесі по вул. Леваневського, біля буд. 37А, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після чого, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , як власнику автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано матеріальні збитки в вигляді витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Згідно страхового акту №ОЦ/025/000/19/0307 від 16 серпня 2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу деталей становить 12 126 грн. 32 коп., страхове відшкодування з урахуванням безумовної франшизи (500 грн. 00 коп.) становить 11 626 грн. 32 коп.

З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 був володільцем транспортного засобу марки «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця вказаного транспортного засобу, була застрахована, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8135350 від 17 жовтня 2018 року, страховик - ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

02 серпня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Страхова компанія виконала свої зобов`язання перед потерпілим, а саме 04 вересня 2019 року за платіжним дорученням №5 перерахувала суму страхового відшкодування - 11 626 грн. 32 коп.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підстави та умови виникнення у страховика права зворотної вимоги передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стаття 38 якого передбачає право страховика та Моторного (транспортного) страхового бюро України на звернення з регресним позовом до визначеного кола суб`єктів і за наявності передбачених цією статтею умов.

Зокрема, згідно підпункту «в» п.38.1.1 ст.38 зазначеного Закону, страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Отже, з викладеного слідує, що у ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виникло право регресної вимоги з моменту виплати страхового відшкодування, а у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати вказаній страховій компанії завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останньою страхового відшкодування за полісом АМ/8135350 від 17.10.2018.

01 жовтня 2020 року між ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та позивачем укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого він отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування на підставі страхового акту №ОЦ/025/000/19/0307 від 16 серпня 2019 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 626 грн. 32 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім витрати на сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (ч.3 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно наданих документів представником позивача (договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019, додаткова угода №307 до вказаного договору від 11.11.2022, акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 11.11.2022) були надані наступні послуги: аналіз судової практики, формування правової позиції (300 грн.); складання позовної заяви, підготовка документів для звернення до суду (700 грн.) Вартість наданих послуг становить 1 000 грн. (платіжне доручення № Р24АР24А477765906D16221 від 11.11.2022).

За такого, з відповідача на користь позивача належать до стягнення понесені ним та документально підтверджені витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, в розмірі 1000 грн. 00 коп. Підстави для стягнення за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп. відсутні (обумовлені витрати, які вказані однією сумою та без детального опису наданих послуг, включають також витрати, які не пов`язані з розглядом справи в суді).

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,133,137, 141,259,263-265,268,272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , суму сплаченого відшкодування в розмірі 11 626 (одинадцять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати в сумі 1 992 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.03.2023.

Суддя Л.В. Лузан