гСправа № 358/322/22 Провадження № 2-з/358/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., розглянувши без фіксування судового процесу заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі № 358/322/22 в порядку ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в якій просить заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передавати автомобіль марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 в користування третім особам та заборонити використовувати як місце постійної стоянки автомобіля марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 будь-які інші місця, окрім прибудинкового подвір`я, де проживає відповідачка за адресою АДРЕСА_1 , подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або по місцю проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя. Суть позову ґрунтується на тому, що після розірвання шлюбу, між сторонами неможливо в досудовому порядку поділити майно, придбане під час шлюбу. Тому позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль торгівельної марки Volkswagen, модель Golf, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Також просить зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відшкодувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вартість 1/2 частини автомобіля торгівельної марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 138 915 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 коп. Також визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на приміщення магазину, який розташований по АДРЕСА_3 .

Заявник вказує, що відповідач ОСОБА_2 , без його дозволу намагалася продати автомобіль Chevrolet Captiva, юридичною власницею на даний момент якого вона являється, тому він звертався до суду із заявою про забезпечення позову, на підставі чого Богуславський районний суд 20 травня 2022 року виніс ухвалу у даній справі про заборону відповідачу здійснювати будь-які правочини з продажу автомобіля Chevrolet Captiva реєстраційний номер НОМЕР_1 та Volkswagen модель Golf держ. номер НОМЕР_4 .

Заявник стверджує, що він став свідком того, що керування даним автомобілем (без присутності у авто відповідача) відбувається іншими відомими та невідомими йому особами. Тому вважає дані обставини порушенням його прав як співвласника автомобіля Chevrolet Captiva реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки заявлений автомобіль являється предметом спору між ним та відповідачем. Використання автомобіля іншими людьми може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі незадоволення даної заяви про забезпечення позову, оскільки понаднормова експлуатація автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки призводить до його прискореного зносу.

З метою захисту прав та інтересів заявника та уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на надання нею згоди на користування спірним автомобілем третім особам, та як наслідок погіршення його експлуатаційних властивостей, враховуючи, що обраний ним вид забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу особисто, беручи до уваги предмет позову, просить задовольнити подану заяву про забезпечення позову та заборонити ОСОБА_2 передавати транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 в користування іншим особам та заборонити відповідачу використовувати як місце постійної стоянки автомобіля будь-які інші місця, окрім прибудинкового подвір`я, де проживає ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , або АДРЕСА_2 , де проживають батьки відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , або по місцю його проживання за адресою АДРЕСА_3 .

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали клопотання, позовну заяву та матеріали, долучені до неї, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, зокрема може бути забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 640/13156/18 (провадження № 61-7314св19), що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником у виді передачі автомобіля марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 в користування третім особам, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що подальша передача відповідачем спірного майна, а саме автомобіля марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 в користування третім особам призведе до ускладнення захисту прав позивача, а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити в цій частині.

Вирішуючи питання про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовувати як місце постійної стоянки автомобіля марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 будь-які інші місця, окрім прибудинкового подвір`я, де проживає відповідач за адресою АДРЕСА_1 , подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або по місцю проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 , суд виходить з того, що настання негативних наслідків, про які зазначає заявник в заяві про забезпечення позову, носить ймовірний характер, заява про забезпечення позову не містить обґрунтування, яким чином невжиття заходів забезпечення позову в цій частині може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 20 травня 2022 року заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти правочини щодо продажу автомобіля марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 .

Отже, доводи заявника про те, що незастосування заявленого ним заходу забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_2 , використовувати як місце постійної стоянки автомобіля марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 будь-які інші місця, окрім прибудинкового подвір`я, де проживає відповідач за адресою АДРЕСА_1 , подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або по місцю проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 , може ускладнити чи утруднити виконання рішення суду про поділ майна подружжя, є неспроможним та безпідставним.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 153, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передавати автомобіль марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 в користування третім особам.

В задоволенні вимог заяви про заборону використовувати як місце постійної стоянки автомобіля марки Chevrolet модель Captiva, 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , колір білий, кузов НОМЕР_2 будь-які інші місця, окрім прибудинкового подвір`я, де проживає відповідачка за адресою АДРЕСА_1 , подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або по місцю проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 - відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходів забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: суддя К. С. Романенко