КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний №372/793/18
апеляційне провадження №88-ц/824/5/2023 Доповідач - Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, прийнятої за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з незаконного володіння,

установив:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з незаконного володіння.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2019 року та ухвалено нове судове рішення про задоволення вищезазначеного позову.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2467 га, кадастровий номер :03:038:0091, що знаходиться в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, укладений 11 листопада 2015 року між ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за №5808.

Витребувати від ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2467 га, кадастровий номер :03:038:0091, що знаходиться в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області на користь ОСОБА_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, з підстав передбачених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

В обґрунтування заяви, як на нововиявлені обставини ОСОБА_1 посилався на протоколи допиту свідків, слідчою відділу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області при вчиненні слідчих дій в межах кримінального провадження №0001579, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2020 року.

Так, в якості свідка (протокол допиту свідка від 18 лютого 2022 року) приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. повідомила наступне: «Я вчиняла таку нотаріальну дію як посвідчення укладення договору земельної ділянки площею 0,2467 га, кадастровий номер :03:038:0091, що знаходиться в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Ще до укладення договору були такі, типові, стадії підготовки до вчинення договору: стадія підготовки проекту договору; стадія попереднього розгляду і остаточного погодження проекту договору (усне висловлення дозволу на укладання договору на таких умовах як зазначено в проекті договору).

На всіх стадіях ОСОБА_2 брав участь і знав, що готується названий договір».

В якості свідка (протокол допиту свідка від 18 лютого 2022 року) представник землевласника, підписант договору ОСОБА_3 повідомив наступне: «Ще до укладення договору я весь час інформував ОСОБА_2 про хід виконання його доручення, і діяв відповідно до вказівок, що мені дав ОСОБА_2 , принаймні в частині, що стосується ціни договору.

В перших числах листопада 2015 року ще до підготовки проекту договору я отримав від ОСОБА_2 інформацію щодо ціни продажу земельної ділянки.

Останній визначив ціну продаж як таку, що має бути не меншою ніж 140000 грн.

Я весь час інформував ОСОБА_2 про хід виконання доручення, зокрема про те, що нотаріус Головкіна Я.В. готує документи для укладення договору, про заплановану дату укладення договору, ціну, валюту та спосіб розрахунку та про те хто буде покупцем, зокрема, що покупцем буде ОСОБА_4 , з якою я в той час фактично перебував у зареєстрованому шлюбі».

Отже, в перших числах листопада 2015 року ОСОБА_2 брав участь на всіх стадіях підготовки проекту договору.

ОСОБА_2 вчиняв дії з попереднього розгляду і остаточного погодження проекту договору (тобто тексту договору до його підписання сторонами)».

В якості свідка допитана (протокол допиту свідка від 18 лютого 2022 року) покупець, по спірному договору ОСОБА_4 повідомила наступне: «Мені відомо, ОСОБА_3 на підставі довіреності уклав від імені ОСОБА_2 договір купівлі-продажу, за яким продав названу земельну ділянку мені.

ОСОБА_3 керувався інтересами ОСОБА_2 і діяв відповідно до його вказівок.

Я не можу точно сказати чи уклав ОСОБА_3 названий договір на вигідних умовах для ОСОБА_2 , але я можу точно сказати, що ОСОБА_7 контролював дії ОСОБА_3 на стадії підготовки проекту договору.

Ще до укладення договору ми всі спільно зустрічались у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., щоб визначитись, які документи ще потрібні для укладення договору».

Отже, на думку заявника, ОСОБА_2 погодився (чи знав (чи мав би знати)) про участь ОСОБА_3 у конфлікті інтересів, і проти цього не заперечував, як до укладення спірного договору, так і після, принаймні наступі два роки.

Крім цього, в якості свідка (протокол допиту свідка від 22 вересня 2021 року) ОСОБА_8 повідомив наступне: «Я бачив як ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 договір купівлі-продажу та передав останньому грошові кошти, точної суми я не можу сказати, як я пам`ятаю там були три пачки грошових коштів».

В якості свідка (протокол допиту свідка від 28 вересня 2021 року) ОСОБА_9 повідомив наступне: «В 2015 році, точної дати не пам`ятаю, в приміщенні що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спілкувались стосовно земельної ділянки, далі ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 договір купівлі-продажу та передав останньому грошові кошти, точної суми я не можу сказати, але на мою думку там було більше 100000 грн».

В якості свідка (протокол допиту свідка від 16 вересня 2021 року) ОСОБА_3 повідомив, що: «Ще до підписання договору купівлі-продажу я повідомив ОСОБА_2 про те, що моя дружина хоче купити названу земельну ділянку.

11 листопада 2015 року ОСОБА_2 прийшов до мене в кабінет, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 де в подальшому одержав від мене один екземпляр договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2467 га, кадастровий номер :03:038:0091, що знаходиться в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області та грошові кошти у розмірі 145272 грн, за які була продана земельна ділянка».

Отже, ОСОБА_2 погодився (чи знав (чи мав би знати)) про укладення спірного договору ОСОБА_3 , отримав по договору гроші, і відповідно прийняв договір до виконання.

Просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як на нововиявлену обставину ОСОБА_1 посилається на протоколи допиту свідків при вчиненні слідчих дій в межах кримінального провадження №0001579, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2020 року, тобто після винесення судом апеляційної інстанції постанови, яку заявник просить переглянути.

У протоколах допиту відображені ключові моменти укладення та посвідчення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки.

Всебічно і повно проаналізувавши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що надані заявником протоколи допиту свідків в межах кримінального провадження, у розумінні ст.423 ЦПК України не можуть бути нововиявленою обставиною у справі, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення рішення або постановлення ухвали, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесом, що визначається юридичною природою цих обставин, до яких відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, що існували на час розгляду справи і не могли бути відомі заявникові.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Як роз`яснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року (справа №541/2460/16), процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності, проте перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою й саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, при цьому особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що у неї не було можливості представити цей доказ під час судового розгляду справи до винесення судового рішення, а також те, що цей доказ має суттєве значення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року (справа №802/2196/17), постановах Верховного Суду від 30 квітня 2020 року (справа №815/6721/16), від 15 травня 2020 року (справа №820/4725/17), від 20 жовтня 2020 року (справа №826/15038/17), від 22 лютого 2021 року (справа №420/3785/19) від 10 березня 2021 року (справа №826/15267/17).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім цього, нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270, від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а, від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.

Апеляційний суд вважає, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обставини на які посилається в заяві заявник, не являються нововиявленими обставинами виходячи із положень статті 423 ЦПК України та підстав з яких скасовано апеляційним судом рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №815/6834/15 наголосив на важливості дотримання принципу правової визначеності під час розгляду судами заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, яке переглядається.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Отже обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з незаконного володіння.

Керуючись ст.429 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, прийнятої за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з незаконного володіння - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складений 14 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана