ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/79/22 Номер провадження 22-з/814/59/23 Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,
за участю секретаря Ряднини І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання пророзподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Сенкевича Володимира Івановичау справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Людмили Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса,
Короткий зміст позовної заяви
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім місцем проживання якого було с. Степанівка Великобагачанського р-ну (на даний час Миргородського р-ну) Полтавської обл., відкрилася спадщина. Спадщину як за законом, так і за заповітом від 21 жовтня 2020 року, посвідченим спеціалістом 1-ї категорії загального відділу виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області ОСОБА_3, який зареєстровано в реєстрі за № 2-18 (заповіт внесено до Спадкового реєстру 23 листопада 2020 року, номер запису 66800380) прийняла дружина померлого - позивач по справі ОСОБА_1 .
На підставі поданої спадкоємцем заяви про прийняття спадщини 09 березня 2020 року, приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено спадкову справу за № 43-2021.
Позивачу приватний нотаріус Сахарова Л.І. відмовила у вчиненні нотаріальних дій постановою від 30 грудня 2021 року за вхідним № 979 (індекс 02-31) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 21 жовтня 2020 року за реєстровим № 2-18 ОСОБА_3 спеціалістом І категорії загального відділу виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області на належне померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 майно у зв`язку з тим, що: вказаний заповіт посвідчено з порушенням чинного законодавства; неможливо встановити підставу видачі свідоцтва про право на спадщину - заповіт чи закон; наявне спадкове майно охоплене іншим заповітом.
Вищевказана постанова відповідача містить мотиви, які суперечать діючому законодавству України, а саме приватний нотаріус самостійно визначив (без рішення суду), що рішення 17 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради Полтавської області є протиправним та порушує норми чинного законодавства (нотаріус вважає, що достатньо звертатися до нотаріусів, а не до суду, для визнання протиправними рішень органів місцевого самоврядування). Позиція нотаріуса, що заповіт посвідчений ОСОБА_3 спеціалістом І категорії загального відділу виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області 21 жовтня 2020 року, за реєстровим № 2-18, відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України є нікчемним, оскільки складений особою, яка не мала на це право (нотаріус вважає, що на заповіті невірно вказаний набір цифр для реєстрації нотаріальних дій про це згадано в оскарженій постанові з посиланням на відповідь на звернення: «заповіт має реєстровий № 2-18, що є порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» лист від 30 жовтня 2021 року № 801, індекс 01.16), є формальною та такою, що суперечить наступним висновкам цього ж нотаріуса. Висновок нотаріуса, що «на даний час свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не має можливості видати, оскільки неможливо встановити підставу видачі свідоцтва заповіт чи закон, та не в повній мірі можливо встановити спадкову масу, оскільки є інший заповіт, яким охоплене інше майно» суперечить вимогам статті 1254 ЦК України, в якій передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких чинність попереднього заповіту відновлюється.
Посилаючись на вищевикладене, позивач прохала суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 21 жовтня 2020 року за реєстровим №2-18 ОСОБА_3 спеціалістом І категорії загального відділу Великобагачанської селищної ради Полтавської області на належне померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. від 30 грудня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії за заявою ОСОБА_1 від 12 жовтня 2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкова справа №43-2021.

Стягнуто з приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 грн.

Короткий зміст постанови Полтавського апеляційного суду

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. залишено без задоволення, а рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року - без змін.

Короткий зміст заяви щодо розподілу судових витрат

20 жовтня 2022 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 - адвоката Сенкевича В.І. надійшла заява про розмір витрат на правову допомогу, в якій останній, керуючись нормами частини восьмої статті 141 ЦПК України, вказав, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, розмір витрат (у тому числі й за правову допомогу), які позивач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом даної цивільної справи будуть подані до суду.

26 грудня 2022 року до Полтавського апеляційного суду від представника позивача надійшла заява про доручення доказів понесених витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, до якої, зокрема, було долучено: копію договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2021 року; квитанцію до прибуткового касового ордера №9/12-22 від 22 грудня 2022 року на суму 9000,00 грн; акт прийому-передачі до договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2021 року датований 22 грудня 2022 року.

Крім того, до вищевказаної заяви додано докази її направлення відповідачу - приватному нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровій Л.І.

Щодо заяви поданої відповідачем

12 січня 2023 року на електронну адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява від відповідача, яка була зареєстрована за №ЕП-398/23.

Згідно акту про відсутність кваліфікованого електронного підпису від 12 січня 2023 року на вищевказану заяву не було накладено кваліфікований електронний підпис заявника - приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І.

Частиною другою статті 183 ЦПК України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система, яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частинами п`ятою, восьмою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі, процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Використання електронного підпису врегульоване Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 07 листопада 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає, зокрема, надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Підпунктом 15.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Крім того, згідно з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20 (провадження № 11-361заі20), альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10 червня 2020 року у справі № 226/1863/18 зазначено: якщо апеляційна скарга надійшла на офіційну електронну поштову скриньку суду, підписана кваліфікованим електронним підписом, про що у матеріалах справи міститься довідка суду, то вона вважається підписаною відповідно до вимог статті 43 ЦПК України.

Чинне процесуальне законодавство не забороняє учаснику справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням їх власним електронним цифровим підписом учасника справи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 30 березня 2021 року у справі № 530/544/16).

Оскільки подана відповідачем на електронну адресу суду заява не підписана останньою за допомогою кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується актом про відсутність кваліфікованого електронного підпису від 12 січня 2023 року, то колегія суддів позбавлена можливості взяти до уваги такий процесуальний документ.

Щодо явки та позиції учасників в апеляційному суді

Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового засідання, на розгляд поданої ними заяви в приміщення суду не з`явилися.

Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарова Л.І., будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа - судової повістки-повідомлення про судове засідання, яке було відправлено на її офіційну електронну адресу, до суду на розгляд даної заяви не з`явилася.

Крім того, 22 грудня 2022 року під час судового засідання учасникам справи було повідомлено про час, дату та місце розгляду судом апеляційної інстанції заяви представника позивача про розподіл судових витрат, що свідчить про їх поінформованість.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви приходить до висновку про її задоволення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 вказано, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року зазначив, що орієнтовний обсяг понесених витрат сторони при розгляді справи у суді апеляційної інстанції становить 10000,00 грн: 8000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу та 2000,00 грн - гонорар успіху, а докази щодо розміру понесених судових витрат будуть подані протягом строків, які передбачені законодавством.

20 жовтня 2022 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 - адвоката Сенкевича В.І. надійшла заява про розмір витрат на правову допомогу, в якій останній, керуючись нормами частини восьмої статті 141 ЦПК України, вказав, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, розмір витрат (у тому числі й за правову допомогу), які позивач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом даної цивільної справи будуть подані до суду.

26 грудня 2022 року на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача подав до суду: копію договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2021 року, в якому, зокрема, передбачено в пункті 4.2., що оплата послуг адвоката в частині складання й друкування позову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити певні дії складає 3000,00 грн й аналогічна сума оплати послуг за подання апеляційної скарги по цій справі або відзиву на апеляційну скаргу; в пункті 4.9. - за участь в першому судовому засіданні суду апеляційної інстанції розмір гонорару складає 4000,00 грн, а за кожне наступне засідання додатково по 1000,00 грн; в пункті 4.11. - гонорар успіху оплачується у розмірі 3000,00 грн при досягненні позитивного результату в судовому засіданні (а.с. 182-184); квитанцію до прибуткового касового ордера №9/12-22 від 22 грудня 2022 року, якою підтверджується сплата ОСОБА_1 адвокату Сенкевичу В.І. вартість наданих останнім послуг під час розгляду справи №525/79/22 на суму 9000,00 грн (а.с. 185); акт прийому-передачі до договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2021 року датований 22 грудня 2022 року, в якому перераховано надані адвокатом послуги та їх фіксована вартість, а саме: аналіз наданих замовником документів, аналіз рішення місцевого суду від 18 травня 2022 року та надання відзиву на апеляційну скаргу по справі №525/79/22 - 3000,00 грн; підготовка та участь у судовому засіданні апеляційного суду по справі №525/79/22 - 4000,00 грн; гонорар успіху обмежено від договору розміром, який зазначено у відзиві на апеляційну скаргу - 2000,00 грн (а.с. 188). Крім того, матеріали цивільної справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Сенкевич В.І. у Великобагачанському районному суді Полтавської області, Полтавському апеляційному суді (а.с. 22) та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №508, виданого на ім`я Сенкевича В.І. (а.с. 23).

Заявником до поданої ним заяви також було долучено докази направлення відповідачу даної заяви з додатками, що підтверджується фіскальним чеком (а.с. 186), накладною №009 (а.с. 187) та описом цінного листа з переліком вкладення (а.с. 189). Крім того, з фіскального чека та накладної вбачається, що дане відправлення №009 було отримано адресатом 27 грудня 2022 року.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18 зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Висновок за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, враховуючи той факт, що в задоволенні апеляційної скарги відповідача було відмовлено та відсутності заперечень зі сторони останньої, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, тому з приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сенкевича Володимира Івановича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути з приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Людмили Іванівни на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 січня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська