ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1884/23 Справа № 243/3003/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Профатило П.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.,

сторони

позивач-Публічне акціонерне товариство «Банк національний кредит», провонаступникТовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс»

відповідачі: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Скакун Світлана Олегівна на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року, ухваленого суддею Профатилом П.І. у м.Слов`янськ Донецької області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У квітні 2015 року представник ПАТ «Банк національний кредит» звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року, позивач надав грошові кошти підприємцю ОСОБА_1 у вигляді встановленого кредитного ліміту до 500 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з переглядом відсоткової ставки кожні три місяці кредитування та комісії, з кінцевим терміном повернення до 09.07.2015 року або достроково у випадках, передбачених кредитним договором.

Так банком перераховано грошові кошти на поточний рахунок підприємця ОСОБА_1 у сумі 438 000,00 грн.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором підприємець ОСОБА_4 станом на 04.03.2015 року має заборгованість 674320,02 грн., яка складається з наступного: 438 000,00 грн. заборгованість по кредиту; 50646,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2840,42 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів; 37032,00 грн. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 303,41 грн. 3% річних від простроченої суми процентів; 3600,00 грн. 3% річних від простроченої суми кредиту; 2143,42 грн. індекс інфляції за час прострочення по сплаті процентів; 30254,40 грн. індекс інфляції за час прострочення по кредиту; 21900,00 грн. штраф за прострочення кредиту; 87600,00 грн. - штраф за прострочення процентів.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №04-421/1-4 від 02.07.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався перед банком, у разі невиконання зобов`язань підприємцем ОСОБА_1 за договором №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року, взяти на себе зобов`язання за цим кредитним договором.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №04-422/1-4 від 02.07.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язався перед банком, у разі невиконання зобов`язань підприємцем ОСОБА_1 за кредитним договором №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року, взяти на себе зобов`язання за цим кредитним договором.

Просив суд стягнути з солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі у відповідній частці з кожного.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені.

Стягнуто солідарно з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» на рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Банк національний кредит», МФО 320702, код ЕДРПОУ 20057663, заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року в розмірі 674 320 ( шістсот сімдесят чотири тисячі триста двадцять ) грн. 02 коп.

Стягнуто солідарно з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» на рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Банк національний кредит», МФО 320702, код ЕДРПОУ 20057663, заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року в розмірі 674 320 ( шістсот сімдесят чотири тисячі триста двадцять ) грн. 02 коп.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» суму судового збору у розмірі по 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. з кожного та витрати пов`язані з викликом відповідачів до суду у розмірі по 280 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп. з кожного.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2021 року заява ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Скакун Світлана Олегівна про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року залишена без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Скакун С.О. оскаржили заочне рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Скакун С.О., посилаючись на незаконність судового рішення, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Банку у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, скаржник, посилаючись на норми ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вказує на те, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у зазначеному переліку, де проводилась антитерористична операція.

Адвокат зазначає, що відповідно до вищезазначеного нормативно-правового акту, позивачем неправомірно нарахована пеня за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне повернення кредиту, а також штрафи за прострочення кредиту та за прострочення процентів, що вказує на те, що незаконно і протиправно було нараховано позивачем та задоволено судом суму вже на 140 000 грн. більше, тобто наявне порушення норм матеріального права.

Також скаржник посилаючись на п.5.1 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії, вказує на те, що у Договорі сторони узгодили те, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за цим Договором у разі настання та дії обставин, що знаходяться поза межами контролю сторін та які сторони не могли передбачати або запобігти. До таких обставин за цим Договором належить військові дії, незалежно від фактору оголошення війни, повстання. Стихійні лиха.

Адвокат вказує, що у місті Горлівка Донецької області, де був укладений кредитний Договір, з 2014 року і виникли обставини, що знаходяться поза межами контролю як позивача, так, і кожного з відповідачів, оскільки, починаючи з 2014 року на території Донецької області проводяться комплекс військових і спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямованих на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань. Дана обставина прямо свідчить про те, що на сьогоднішній день існують підстави звільнення всіх відповідачів від відповідальності за кредитним зобов`язанням.

Окрім того, представник відповідача ОСОБА_5 , звертає увагу на те, що 14 липня 2021 року Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» доповнено статтею 9-2, відповідно до якої загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після 20 лютого 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя або у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованих протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором.

Адвокат вважає, що позивач повинен перерахувати суму заборгованості за процентами за користування кредитом за мінімальною ставкою, визначеною у договорі.

Також адвокат Скакун С.О. вказує і на те, що відповідно до тієї ж статті вищезазначеного нормативно-правового акту, за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першої цієї статті, зобов`язань за кредитним та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру.

Представник відповідача вважає, що позивач має зменшити суму заборгованості та не нараховувати індекс інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, що також у рази зменшує заявлену позивачем суму заборгованості.

25.01.2023 на електронну адресу суду апеляційної інстанції від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скакун С.О. надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи за відсутності відповідача і його представника, апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скакун С.О. підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ «Банк національний кредит» і відповідачем підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року, відповідно до якого позивач надав грошові кошти підприємцю ОСОБА_1 у вигляді встановленого кредитного ліміту до 500000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з переглядом відсоткової ставки кожні три місяці кредитування та комісії, з кінцевим терміном повернення до 09.07.2015 року або достроково у випадках, передбачених кредитним договором.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_1 станом на 04.03.2015 року має заборгованість 674320,02 грн., яка складається з наступного:

- 438000,00 грн. заборгованість по кредиту;

- 50646,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2840,42 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів;

- 37032,00 грн. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 303,41 грн. 3% річних від простроченої суми процентів;

- 3600,00 грн. 3% річних від простроченої суми кредиту ;

- 2143,42 грн. індекс інфляції за час прострочення по сплаті процентів;

- 30254,40 грн. індекс інфляції за час прострочення по кредиту;

- 21900,00 грн. штраф за прострочення кредиту;

- 87600,00 грн. - штраф за прострочення процентів.

На забезпечення виконання зобов`язання за договором між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №04-421/1-4 від 02.07.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався перед банком, у разі невиконання зобов`язань підприємцем ОСОБА_1 за кредитним договором №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року, взяти на себе зобов`язання за цим кредитним договором.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №04-422/1-4 від 02.07.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язався перед банком, у разі невиконання зобов`язань підприємцем ОСОБА_1 за кредитним договором № 05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року, взяти на себе зобов`язання за цим кредитним договором.

Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог Банку на підставі досліджених доказів наданих Позивачем виходив з того, що відповідач ФОП ОСОБА_1 , не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст.530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки між банком та поручителями було укладено окремі договори поруки, в такому випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою та поруку не можна вважати їхньою спільною відповідальністю, тому стягнення загальної суми кредитної заборгованості в солідарному слід здійснювати з боржника та з кожного із поручителів окремо.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, як і частково погоджується з доводами представника відповідача ОСОБА_2 , викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Сплата прострочених відсотків, пеня обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014 на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи зобов`язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним Законом України, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло суб`єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Листом №18-112/64138 від 27.10.2014 Національний банк України повідомив всі банки про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України №33/6/а від 07.10.2014 визначено з 07.04.2014 Донецьку та Луганську області районами проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною 5 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення (далі Перелік).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Горлівка Донецької області.

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що місцезнаходженням відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 є м.Горлівка Донецької області, тобто територія проведення антитерористичної операції (а.с.56, т.1).

Місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 , згідно відомостей позовної заяви та копії паспорта є АДРЕСА_1 (а.с.1, 61, т.1).

Місцем реєстрації відповідача ОСОБА_3 згідно відомостей паспорта: АДРЕСА_2 (а.с 63), а згідно відомостей позовної заяви АДРЕСА_3 , також адреса зазначена і у Договорі поруки №03-422/1-4 від 02.07.2013 (а.с.1,17, т.1).

З огляду на встановлені обставини на час ухвалення оскаржуваного заочного рішення 28 квітня 2015 року місцезнаходженням відповідачів, зокрема позичальника ФОП ОСОБА_1 була територія проведення антитерористичної операції, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача ФОП - ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, пені за несвоєчасну сплату процентів, а також штрафів за прострочення сплати кредиту та штрафів за прострочення сплати процентів за кредитом, а Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який є діючим, з 14.04.2014 на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій щодо нарахування фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції, пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики. Дію даного Закону в частині введення мораторію зупинено не було.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014, введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014.

Отже, проведення з 07.04.2014 антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься м.Горлівка, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території м.Горлівка є загальновідомим фактом.

Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" право суб`єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того чи забезпечено державним органом передумови виконання зазначеного Закону повною мірою.

Відтак, з урахуванням встановлених апеляційним переглядом обставин, приписів чинного законодавства та, зокрема, визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, колегія суддів вважає, що норми статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо введення мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями буде правомірним для застосування до спірних правовідносин сторін.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги Банку, заявлені до відповідачів в частині стягнення заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в період з 04.09.2014 по 03.03.2015 в розмірі 2840,42 грн., а також пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 24.11.2014 по 03.03.2015 в сумі 37032,00 грн.; штрафу за прострочення кредиту за період з 23.11.2014 по 03.03.2015 на суму 21900,00 грн. та штрафів за прострочення сплати процентів за період з 05.11.2014 по 03.03.2015 в сумі 87600,00 грн. задоволенню не підлягають, тому у цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 та 3 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

В апеляційній скарзі адвокат Скакун С.О. посилається на Закон України №1646 ІХ від 14.07.2021 року, яким Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" доповнено статтею 9-2, якою визначено, що загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованих протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором, що за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першої цієї статті, зобов`язань за кредитним та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру.

Перевіряючи доводи адвоката Скакун С.О у цій частині колегія суддів дійшла наступних висновків.

Назва статті 9-2 Закону України №1646ІХ від 14.07.2021 року викладена в наступній редакції: Звільнення внутрішньо переміщених осіб, які залишили або покинули своє місце проживання на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, від негативних наслідків невиконання грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики.

Відповідно до положень ч.1 ст.9-2 Закону загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором.

За змістом положень ч.2 ст.9-2 Закону за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру.

Відповідно до ч.5 ст.9-2 Закону відповідальність за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права.

Нормами ч.6 ст.9-2 Закону зокрема встановлено, що положення частин першої - п`ятої цієї статті поширюються виключно на кредитні договори та договори позики, укладені: до 14 квітня 2014 року з позичальниками, які після зазначеної дати залишили або покинули своє місце проживання на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Положення частин першої - п`ятої цієї статті не поширюються на заборгованість внутрішньо переміщених осіб, які: залишили або покинули своє місце проживання на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та станом на 14 квітня 2014 року в яких наявне прострочення сплати платежів за кредитними договорами та/або договорами позики.

З розрахунку заборгованості видно, що фактична сума заборгованості ФОП ОСОБА_1 станом на 04.03.2015 року становить 438 000 грн. (тіло кредиту).

Відповідно до п.2.13 Кредитного договору погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за процентами; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штрафні санкції (а.с.7, т.1).

Перевіривши розрахунок заборгованості за процентами за період з 16.07.2013 по 29.04.2014 колегія суддів встановила, що сума нарахованих Банком процентів для сплати становила 238 467,17 грн.

Перевіривши сплачені Позичальником ФОП ОСОБА_1 проценти за користування кредитом за період з 05.08.2013 по 07.04.2014 колегією суддів встановлено, що сума погашених процентів складає 80 855,96 грн., тобто має місце заборгованість, яка складала 157 611,21 грн. (238 467,17 грн. нараховані % - 80 855,96 грн. сплачених %=157 611,21 грн.).

Також розрахунком заборгованості за процентами встановлено, що вони нараховувались Банком за процентною ставкою 28,00 річних за період з 16.07.2013 по 03.05.2015, що відповідає умовам Договору (п.1.1.1.).

Відповідно до Договору про внесення змін №2 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії, кінцевим терміном погашення заборгованості визначено дату, до 09.07.2015 року (а.с.11, т.1 п.1.1.1.).

Довідкою від 24.11.2014 №1442-6717 встановлено, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою (а.с183, т.1).

Встановивши наведені вище обставини, колегія суддів не може погодитись з доводами адвоката Скакун С.О. про наявність підстав для застосування положень статті 9-2 Закону України №1646ІХ від 14.07.2021 року, оскільки, незважаючи на те, що Договір було укладено до 14 квітня 2014 року, що відповідач ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, що ФОП ОСОБА_1 сплачував проценти за користування кредитом до 07.11.2014, однак, при цьому станом на квітень 2014 року у Позичальника мало місце прострочення сплати платежів (була наявна заборгованість), що відповідно до положень ч.6 ст.9-2 зазначеного Закону не звільняє боржників від виконання кредитних зобов`язань, тобто у даному випадку Закон, на який посилається представник відповідача, нескасовує цивільну відповідальність відповідачів перед кредитором.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зміст статті 625 ЦК України, що пов`язує нарахування процентів із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення.

Таким чином, з урахуванням, наведених вище відмовлених позовних вимог сума задоволених судом першої інстанції позовних вимог зменшується на 149 372,42 грн. (2840,42 грн. пеня по процентам + 37032,00 грн. пеня по кредиту + 21900,00 грн. (штраф по кредиту) + 87600,00 грн. (штраф по процентам, що разом складає 149 372,42 грн.) і до стягнення з відповідачів підлягає загальна заборгованість за кредитом в розмірі 524,947,60 грн., яка складається: 438000,00 грн. заборгованість по кредиту; 50646,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 303,41 грн. 3% річних від простроченої суми процентів; 3600,00 грн. 3% річних від простроченої суми кредиту; 2143,42 грн. індекс інфляції за час прострочення по сплаті процентів; 30254,40 грн. індекс інфляції за час прострочення по кредиту.

Відповідно до положень ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення не були застосовані норми статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо введення мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями, які підлягали застосуванню, рішення суду підлягає у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення суду першої інстанціє є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Судом апеляційної інстанції вимоги позивача задоволені в розмірі 524,947,60 грн., що становить 77,85 % відсотків заявленої Банком ціни позову 674 320,02 грн., відповідно 77,85 % від сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору 3654 грн. буде становить 2844,64 грн., тому з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 948,21 грн. (2844,64/3).

Витрати пов`язані з викликом відповідачів становлять 840 грн., з яких 77,85 % складає 653,94 грн., тому з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 217,98 грн. цих витрат (653,94/3).

Оскільки судом апеляційної інстанції рішення суду про повне задоволення позовних вимог скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог (на 77,85 %), відповідно понесені відповідачем ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 5481 грн. підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог з позивача на користь відповідача 22,15%, що складає 1214,04 грн.

Таким чином, на позивача після перегляду рішення в апеляційному порядку покладено більшу частину судових витрат 1214,04 грн., а на відповідача ОСОБА_2 меншу суму судових витрат, яка складає 1166,19 грн. (948,21 грн. судовий збір + 217,98 грн. витрати на виклик), тому різниця в розмірі 47,85 грн. (1214,04 948,21 - 217,98 грн. = 47,85 грн.) підлягає стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Скакун Світлана Олегівна задовольнити частково.

Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року в частині повного задоволення позовних вимог скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», , адреса: вул.Ушинського, 13-А, м.Київ, 03087, заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року в розмірі 524,947,60 грн. (п`ятсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок сім гривень шістдесят копійок).

Стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», , адреса: вул.Ушинського, 13-А, м.Київ, 03087, заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-93ю/2013/2-1 від 02.07.2013 року в розмірі 524,947,60 грн. (п`ятсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок сім гривень шістдесят копійок).

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 - 2840,42 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 04.09.2014 по 03.03.2015; 37 032,00 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 24.11.2014 по 03.03.2015; 21900,00 грн. штрафу за прострочення кредиту за період 23.11.2014 по 03.03,2015; 87600,00 грн. - штрафу за прострочення процентів по сплаті кредиту за період з 05.11.2024 по 03.03.2015, відмовити.

Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року в частині судового збору та витрат пов`язаних з викликом відповідачів до суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», , адреса: вул.Ушинського, 13-А витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, з кожного по 948,21 грн. та з кожного по 217,98 грн. витрат пов`язаних з викликом відповідачів до суду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», , адреса: вул.Ушинського, 13-А, м.Київ, 03087 на користь відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 різницю судових витрат в розмірі 47,85 грн. за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: