печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2023 р.

Суддя Печерського районного суду м. Києва Головко Ю. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про відстрочення сплати судового збору до закінчення розгляду справи, посилаючись на те, що він на даний момент не має постійного місця роботи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Як вбачається з роз`яснень, що викладені в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім"ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суддею встановлено, що позивач не надав суду жодного доказу підтвердження його майнового стану та причини неможливості сплати судового збору.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що обставини, які зазначені в заяві про відстрочення сплати судового збору, не можуть розцінюватись як підстава для відстрочення сплати судового збору, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, суд приходить висновку, що в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 258-260 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Г. Головко