Провадження № 2/756/1489/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Тиха О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду.

Позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В обґрунтування звернення з вказаним позовом до Оболонського районного суду м. Києва позивач посилається на ч.1 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надає Довідку №12-1/07-22 від 21.07.2022, видану ТОВ «Інвестбудгаличина».

Разом з тим, суд зауважує, що ч. 1 ст.28 ЦПК України передбачено що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак, додана до позову довідка ТОВ «Інвестбудгаличина» №12-1/07-22 від 21.07.2022 не жодним чином не засвідчує, що вказана у ній адреса є зареєстрованим місцем перебування/проживання позивача, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що нею пройдена передбачена Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», а також Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022, процедура реєстрації місця перебування.

А отже, позивачем не надано доказів її зареєстрованого місця проживання/перебування саме в Оболонському районі м. Києва, тобто на території, яка відносить до територіальної юрисдикції (підсудності) Оболонського районного суду м. Києва, яку остання може згенерувати у застосунку «Дія».

Судом вжито заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання сторін з метою визначення підсудності даної справи, проте з отриманих судом довідок від 22.11.2022 убачається, що інформація про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 у Реєстрі теритріальної громади м. Києва відсутня.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Наявність даних недоліків позовної заяви позбавляє суд можливості застосувати правила альтернативної підсудності, передбаченої ч.1 ст. 28 ЦПК України, та продовжити розгляд вказаної справи.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно надати належні докази її зареєстрованого місця проживання/перебування, зокрема, в Оболонському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК, України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, /zakon.rada.gov.ua/laws/show/1618-15#n7359">177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень ст. 175 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://www.reestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Тиха