Справа № 502/2086/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Фангарант Груп» звернулось до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17.08.2021 між ФОП ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №4 про отримання товарів в системі «Плати Пізніше», згідно якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу цифрову фотокамеру не дзеркальна зі змінним об`єктивом FUJIFILM X-S10 Body Black, вартістю 33231,52 грн.. Платіж при отриманні товару становить 12000,00 грн. Кількість місячних платежів (крім першого): 2, щомісяця рівними частинами по 10615,76 грн.. Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступають на користь Процесинг-центра.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором №4 від 17.08.2021 належним чином не виконав, заборгованість за вказаним договором станом на 27.12.2022 становить 14114,13 грн. та складається: 10081,52 грн. - суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 4032,61 грн. штрафних санкцій, нарахованих згідно з п.12.2-12.3 Договору.

01.06.2021 між ФОП ОСОБА_2 та позивачем ТОВ «ФК «Фангарант Груп» було укладено договір № про участь постачальника в системі «ПлатиПізніше» (факторингу), згідно якого до ТОВ «ФК «Фангарант Груп» перейшло право грошової вимоги, зокрема й за договором №4 від 17.08.2021, про що було попереджено відповідача у п. 8.1 Договору №4 від 17.08.2021.

На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «Фангарант Груп» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №4 про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше» в розмірі 14114,13 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд розглядати справу за його відсутності та згоден на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки; відзиву на позов не подав.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.08.2021 між ФОП ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №4 про отримання товарів в системі «Плати Пізніше», згідно якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу цифрову фотокамеру не дзеркальна зі змінним об`єктивом FUJIFILM X-S10 Body Black, вартістю 33231,52 грн. (а.с.11).

Відповідно до п.8.1 договору клієнт отримує товари у постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра - ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп».

Згідно п. 8.2 договору порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.1 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше участь в системі ПлатиПізніше здійснюється на підставі укладеного між постачальником та Процесинг-центром договору.

01.06.2021 між ФОП ОСОБА_2 та позивачем ТОВ «ФК «Фангарант Груп» було укладено договір № про участь постачальника в системі «ПлатиПізніше» (факторингу), згідно якого до ТОВ «ФК «Фангарант Груп» перейшло право грошової вимоги, зокрема й за договором №4 від 17.08.2021, про що було попереджено відповідача у п. 8.1 Договору №4 від 17.08.2021 (а.с.12).

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором №4 від 17.08.2021 станом на 27.12.2022 становить 14114,13 грн. та складається: 10081,52 грн. - суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 4032,61 грн. штрафних санкцій, нарахованих згідно з п.12.2-12.3 Договору (а.с.27).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.

У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом достовірно встановлено, що договір № 4 від 17.08.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто їх укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з Правилами, йому не був би доступний договір для ознайомлення та підписання. Таким чином, факт підписання вказаних договорів відповідачем свідчить і про його попереднє ознайомлення з текстом Правил. Інакше договори про отримання товарів між позивачем та відповідачем не були б укладені. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, зокрема і щодо того, що надання клієнту товарів відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником.

До аналогічних висновків у схожих правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження №61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження №61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2481, 00 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 626,627, 806 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», , м. Київ, просп.. Степана Бандери, 21 (Корпус В), заборгованість у розмірі 14114,13 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», , м. Київ, просп.. Степана Бандери, 21 (Корпус В), сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн..

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 23.02.2023.

Суддя О.В. Березніков