ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/894/21 Номер провадження 22-ц/814/2528/23Головуючий у 1-й інстанції Романенко О.О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

07 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді: Абрамова П.С., суддів - членів колегії: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року

за первісним позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів

УСТАНОВИВ:

В провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває вищевказана цивільна справа з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2022 року.

До складу колегії суддів у справі входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Абрамов П.С., судді - члени колегії: Одринська Т.В., Пікуль В.П.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.01.2023 закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду в приміщенні Полтавського апеляційного суду без проведення судового засідання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на 31 січня 2023 року.

24.01.2023 до Полтавського апеляційного суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі у складі: головуючого судді Абрамова П.С., суддів - членів колегії: Одринської Т.В., Пікуля В.П. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (порушення порядку визначення судді для розгляду справи).

Ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду Абрамова П.С., Одринської Т.В., Пікуля В.П. заявлений 24.01.2023 ОСОБА_1 відвід визнано необґрунтованим, справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду Панченка О.О. у задоволенні заяви ОСОБА_1 відвід колегії суддів у справі № 546/894/21 у складі: головуючого судді: Абрамова П.С., суддів - членів колегії: Одринської Т.В., Пікуля В.П. - відмовлено, справу повернуто для продовження розгляду.

Ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду Абрамова П.С., Одринської Т.В., Пікуля В.П. справу призначено до розгляду в приміщенні Полтавського апеляційного суду без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 07 лютого 2023 року.

03.02.2023 до Полтавського апеляційного суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі у складі: головуючого судді Абрамова П.С., суддів - членів колегії: Одринської Т.В., Пікуля В.П.

Заяву обґрунтовано недовірою до складу суду, оскільки ОСОБА_1 вважає, що підготовчі дії у справі проведено не було, а засідання 07.02.2023 не призначене, оскільки в ухвалі від 03.02.2023 не зазначений час судового засідання.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, судді, серед іншого, може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстави для відводу судді визначені у статті 36 ЦПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Мотиви заявленого відводу зводяться до посилання заявника на інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Європейської Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Згідно з п.п. 6 п. 1 Розділу 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, електронний примірник судового рішення - це створений в Автоматизованій системі документообігу суду електронний документ, підписаний кваліфікованим електронним підписом судді (КЕП), що ухвалив таке судове рішення, в разі колегіального розгляду - кваліфікованими електронними підписами всіх суддів, що входять до складу колегії, або іншої особи, визначеної згідно з пунктом 2 розділу III цього Порядку. Такий документ має бути ідентичним за документарною інформацією та реквізитами оригіналу судового рішення в паперовій формі.

Тобто, створений в Автоматизованій системі документообігу суду та підписаний кваліфікованим електронним підписом суддів електронний примірник судового рішення - це лише примірник оригіналу судового рішення у паперовій формі. Оригінал судового рішення у паперовій формі підписується власноручно суддею (колегією суддів) та зберігається в матеріалах справи.

Тому, усі сумніви заявника щодо непроведення підготовчих дій у справі є безпідставними.

Щодо призначення справи до судового розгляду без повідомлення учасників справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини» Axen v. Germany, заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» Varela Assalino contre le Portugal, заява № 64336/01). Так, у випадках коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Саме лише бажання скаржника приймати участь у суді апеляційної інстанції та відмова колегії апеляційного суду у задоволенні заяви скаржника про розгляд справи з його участю не свідчить про наявність об`єктивного критерію для оцінки існування безсторонності головуючого судді у справі.

Апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про відмову у внесенні виправлень у рішення, що передбачена п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, а тому призначення апеляційним судом справи до судового розгляду без повідомлення учасників справи узгоджується з положеннями Цивільно-процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 369 ЦПК України) та не є порушенням права на справедливий суд у розумінні Європейської Конвенції.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Абрамова П.С., суддів - членів колегії: Одринської Т.В., Пікуля В.П. - визнати необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль