Справа № 276/2119/22
Провадження по справі №2/276/87/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., за участю:

секретаря судового засідання Дашенко Д.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на його утримання на період навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка - у розмірі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду до закінчення його навчання, або до досягнення ним 23-х річного віку.

В обгрунтування позову зазначено, що на даний час ОСОБА_1 є повнолітнім, однак продовжує навчатися Житомирському державному університеті імені Івана Франка, термін навчання з 26.09.2022 по грудень 2023 року. Навчаючись на денній формі навчання, позивач не має змоги влаштуватися на роботу з метою самостійно отримувати заробіток та утримувати себе. Крім того, значні кошти витрачаються на придбання навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду до місця навчання, проживання в орендованому житлі. Він має інвалідність 3-ї групи з дитинства та не може самостійно покривати всі витрати на навчання. Відповідач матеріальну допомогу на навчання не надає, хоч працевлаштований та має таку фінансову можливість.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.02.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

23.02.2023 відповідачем до суду направлено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, а також відзив на позов, в якому ОСОБА_2 просить задовольнити частково позовні вимоги, а саме щодо стягнення аліментів у розмірі 1200,00 гривень, щомісячно, до досягнення сином 23-х річного віку, або до закінчення навчання. Зазначив, що ним раніше сплачувались аліменти у розмірі 2500,00 грн щомісячно, однак, на даний час, не може надавати сину матеріальну допомогу в такому розмірі, оскільки має на утриманні дружину та неповнолітнього сина, а розмір його заробітної плати незначний. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження його значних витрат на навчання та проживання, тоді як навчання здійснюється в дистанційній формі, у зв`язку із запровадженням воєнного стану.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.02.2023 здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Також повідомив суд, що навчається на денній формі навчання, отримує стипендію в сумі 1180,00 грн, щомісячно, та пенсію по інвалідності у розмірі 2100,00 гривень. Жити в гуртожитку не бажає, орендує житло без оформлення договірних відносин, орендна плата складає 1000,00 грн на місяць та додатково оплачує комунальні послуги.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги часково щодо стягнення з нього аліментів в сумі 1300,00 грн, щомісячно. Зазначив, що має невеликий дохід, всередньому 6700,00 грн на місяць, однак несе витрати на утримання неповнолітнього сина та на оренду житла.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.сп.7).

ОСОБА_1 навчається за кошти державного бюджету на денній формі історичного факультету в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, термін навчання: з 26.09.2022 по грудень 2023 року. Вказане підтверджується довідкою Житомирського державного університету імені Івана Франка №8/22 від 02.12.2022, а також студентським квитком серії НОМЕР_2 (а.сп.8-9).

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК №426017 від 03.03.2021 та посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого управлінням праці та соціального захисту населення Хорошівської райдержадміністрації, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку з чим він отримує державну соціальну допомогу (а.сп.10-11).

Місце проживання позивача з 23.10.2012 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 04.07.2022 (а.сп.5).

Згідно з рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.04.2019 з ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 2500,00 грн, щомісячно, на період навчання: з 04.02.2019 по 30.06.2022.

Відповідач ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.сп.32-33).

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_2 , яка видана ФОП ОСОБА_6 16.02.2023, відповідач за 9 місяців роботи отримав дохід у сумі 59665,12 гривень (а.сп.34).

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що ОСОБА_1 , який на даний час є повнолітнім, потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням на денній формі в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, витрачає кошти на проїзд до іншого міста, харчування та проживання.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для зобов`язання відповідача сплачувати аліменти у зв`язку з продовженням навчання ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_1 навчається за кошти державного бюджету на денній формі та отримує стипендію у розмірі 1180,00 грн, щомісячно, та соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю в розмірі 2100,00 гривень. Від проживання в гуртожитку позивач відмовився, хоча має таке право, а тому несе додаткові витрати на оренду житла.

Разом з тим, позивачем не підтверджено жодними належними і допустимими доказами його витрати на придбання навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду до місця навчання, проживання в орендованому житлі, а тому суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо значних матеріальних витрат.

Водночас, суд враховує, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, несе витрати на проживання, харчування сім`ї, особисті потреби, а його дохід, всередньому, складає 6600,00 грн на місяць.

У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні позивачем не доведено, а в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач отримує достатній заробіток для того, щоб міг сплачувати щомісячно аліменти на дитину саме в розмірі 2500,00 гривень. Водночас, як повідомив ОСОБА_2 , він може сплачувати аліменти у розмірі 1300,00 гривень.

Крім того, з огляду на положення статті 199 Сімейного кодексу України батьки мають спільний обов`язок брати участь у матеріальних витратах свого сина. Відтак, на матір позивача, яка з його пояснень теж працює, також покладається обов`язок по утриманню дитини на період навчання.

У відповідності до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи часткове визнання позову відповідачем, виходячи з завдань цивільного судочинства, зокрема забезпечення інтересів дитини, які полягають крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд з урахуванням відомостей про матеріальний стан позивача та відповідача, керуючись принципом доцільності, справедливості вважає необхідним задовольнити позов частково та встановити розмір аліментів на рівні 1300,00 грн, щомісячно, починаючи з 28 грудня 2022 року (дня пред`явлення позову до суду) і до закінчення навчання до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача 992,40 гривень судового збору на користь держави.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, ст. 198, 199, 200 СК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на період навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 28 грудня 2022 року до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 ( сорок) копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний рішення складено 27.03.2023.

Суддя А.М. Збаражський