Справа № 750/8644/22
Провадження № 2/750/225/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнка К.А.,

розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Ковтун Клара Вадимівна,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить:

- встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт прийняття ОСОБА_3 , як спадкоємцем за законом, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини її рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , зазначені в технічному паспорті під літерами: «А-1» - житловий будинок з «А1-1» прибудовою та «а1-1» верандою, загальною площею 62,3 кв.м., в тому числі житловою площею 33,5 кв.м; «а2» - погріб; «а3» - ґанок; «Б-1» - сарай; «Г-1» - вбиральня, яка за життя належала на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину від 07 жовтня 1997 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В установлений судом строк представник відповідача відзив на позов не подав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує.

Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» надіслало до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи по суті поклалися на розсуд суду.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Ковтун Клара Вадимівна подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року.

Як вбачається з копії домової книги, на момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 (а.с. 32-36).

Вказана інформація також підтверджується копією довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 09-05/2223 від 16.06.2020.

19 червня 2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Ковтун К.В. була відкрита спадкова справа № 10/2020 щодо майна після смерті його матері - ОСОБА_3 (а.с. 30).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено, що підтверджується копією спадкової справи, наданої на запит суду.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 січня 1997 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Фефеловою Ю.К., зареєстрованого в реєстрі за № 2-252, ОСОБА_1 також являється власником 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Таким чином, на даний час позивач є власником 3/4 частин у вказаному домоволодінні.

Згідно копії інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 4369 від 14 листопада 2022 року, власником іншої 1/4 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07 жовтня 1997 року № 2-5484 є ОСОБА_2 (а.с. 42).

Вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом майна після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до інформаційної довідки КП «ЧМБТІ» № 1615 від 07.07.2020, наданої на запит приватного нотаріуса Ковтун К.В., самовільного будівництва та переобладнання по житловому будинку АДРЕСА_1 , немає. Крім того, в цій інформаційній довідці зазначено, що сарай «Б-1», колишня літ. «Б», огорожа дерев`яна № 1-2 знесено.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20.08.1961, дошлюбне прізвище матері позивача ОСОБА_3 - « ОСОБА_5 » (а.с. 17).

Відповідно до копії посвідки про народження № НОМЕР_3 , складеної російською мовою, батьками « ОСОБА_6 » зазначені: « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 », їх по батькові зазначені нерозбірливо (а.с. 16).

Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_4 , складеної російською мовою, батьками « ОСОБА_9 », зазначені: « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » (а.с. 18).

Як зазначено в позовній заяві матір позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були рідними сестрою та братом. Їхніми батьками були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Відповідно до копії будинкової книги прописки громадян в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проживав разом з батьками та сестрою ОСОБА_3 у вказаному будинку. В цей же будинок він повернувся і після військової служби в армії (а.с. 19-23).

Позивач зазначає, що хоча в будинковій книзі містяться дані про те, що ОСОБА_2 виписався з будинку в 1969 році, але скільки він себе пам`ятає дядько продовжував проживати у цьому будинку до моменту своєї смерті. ОСОБА_2 мав свою кімнату в цьому будинку, а в іншій кімнаті проживала матір позивача зі своєю сім`єю. З середини 90-х років ОСОБА_2 почав часто виїздити на заробітки до російської федерації, де працював і проживав впродовж певного часу. Однак він постійно приїздив додому як під час відпусток, так і в інший від роботи час. Виходячи з цього, саме з метою забезпечення сина житлом на випадок своєї смерті і пояснюється рішення його батька ОСОБА_12 включити сина до свого заповіту і тим самим наділити його правом власності на частину будинку, де дядько проживав до моменту своєї смерті.

Під час чергової поїздки на заробітки ОСОБА_14 раптово помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією довідки про смерть № А-00401 (а.с. 25, 26-27).

При цьому серед документів померлої матері позивача, в якої зберігалися всі документи її рідного брата ОСОБА_2 , позивач не знайшов свідоцтва про смерть, у зв`язку із чим звертався із офіційним запитом до компетентних органів для отримання відповідних документів (а.с. 24).

Згідно інформації з Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3079/01-17 від 14.12.2022, спадкова справа щодо майна після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 61).

Під час ознайомлення позивачем з документами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , для підтвердження родинних відносин між ними, позивач виявив розбіжності у написанні прізвища його матері, а саме « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_15 », які виникли у зв`язку з перекладом з російської мови на українську.

Вказані невідповідності перешкоджають позивачу підтвердити факт родинних відносин між його матір`ю ОСОБА_16 та її рідним братом ОСОБА_2 , а також оформленню позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері спадщини, яка складається з 1/4 частини спірного домоволодіння, яка за життя належала на праві власності ОСОБА_2 і спадщину після якого фактично прийняла ОСОБА_3 , але за життя не оформила своїх прав.

Статтею 525 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), яка була чинна на час відкриття спадщини, оскільки ОСОБА_2 помер у 2000 році, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Як зазначає позивач, станом на момент смерті ОСОБА_2 , окрім рідної сестри, інших близьких родичів у нього не було. Саме у ОСОБА_3 зберігалися як всі належні її померлому брату правовстановлюючі документи на належне йому майно, так і документи, що стосуються його особи, в тому числі належна останньому посвідка про народження. Після смерті ОСОБА_2 саме ОСОБА_3 опікувалась його спадковим майном, а саме 1/4 частиною домоволодіння АДРЕСА_1 , здійснювала догляд за частиною спадкового будинку брата, сплачувала комунальні послуги та впродовж шестимісячного строку після смерті брата здійснила ремонт у його кімнаті і частково косметичний ремонт всього будинку, адже частини будинку не були виділені в натурі.

Відповідно до пункту 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції 1994 р.) «Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном».

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Суд враховує, що позивач немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/4 частини домоволодіння, яка належала дядьку позивача ОСОБА_2 , оскільки втрачено правовстановлюючий документ на підтвердження права власності, а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Також, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) до Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, ) про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , як спадкоємцем за законом, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини після смерті її рідного брата - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , яка за життя належала на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину № 2-5484 від 07 жовтня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя