КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження 2-ві/824/9/2023
УХВАЛА

07 лютого 2023 року м. Київ

Справа № 760/32312/21

Київський апеляційний суд у складі судді Ящук Т.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі суддів: Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П.

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року,

встановив:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

03 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про відвід колегії суддів Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П.

Заяву про відвід обґрунтовував тим, що в судовому засіданні, яке відбулося 01 лютого 2023 року об 11:00 колегією суддів розглядалось клопотання відповідача ОСОБА_4 про виклик та допит свідків, яке він обґрунтовував тим, що не міг заявити його під час розгляду справи у суді першої інстанції, оскільки дізнався про постановлене судове рішення значно пізніше. Вказане підтверджується також ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами. При цьому, копію цієї ухвали було отримано 11.02.2022 року особою, яка не надала підтверджень щодо наявності документальних повноважень у справі, проте начебто діяла в інтересах позивача ОСОБА_3 , проте жодного документу з цього приводу у матеріалах справи немає. Судячи з прізвища, яке власноруч написано і співпадає з контактними даними електронної адреси позивача, вказаної у позові, то це є ОСОБА_6 . Про нього апелянт згадує у в апеляційній скарзі і обґрунтовує власну позицію по справі з урахуванням участі ОСОБА_7 у певних подіях.

Вказує, що в апеляційній скарзі зазначено, що відповідач здивувався, що начебто після 14 лютого 2022 року він мав отримати письмове повідомлення з копією вищезгаданої ухвали суду, бо наведений у поштовому повідомленні він не визнав як свій, а подальша перевірка руху повідомлення за допомогою сервісу «Укрпошта» поставила взагалі під сумнів дійсного оформлення такого повідомлення з певним трек-номером.

Зважаючи на той факт, що відповідач не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції, він був позбавлений можливості надати суду свої заперечення щодо обставин справи, викладених позивачем в позовній заяві. Не маючи можливості викласти свою позицію та надати суду першої інстанції докази на її підтвердження, відповідач вважає за необхідне реалізувати свої процесуальні права під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

З метою встановлення фактів, які мають значення для подальшого всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, відповідач вбачає за необхідне залучити до розгляду справи свідків, які володіють інформацією та можуть підтвердити зазначені в апеляційній скарзі обставини та довести наявність фактичних даних, на які посилається відповідач.

Однак, колегія суддів у складі суддів Олійника В.І., Суханової Є.М. та Сушко Л.П., маючи в розпорядженні матеріали справи, з яких чітко вбачалося, що апелянт (відповідач) був позбавлений можливості в суді першої інстанції заявити про наявність будь-яких доказів і тому мав на меті скористатися цим правом на стадії апеляційного розгляду, почала ставити питання, чому він не зміг цього зробити раніше і зводити процедуру розгляду клопотання до заздалегідь сформованих висновків на кшталт «незаперечування написання розписки».

При цьому, на намагання пояснити те, що наразі викладено і в цій заяві, в апеляційній скарзі та у клопотанні про виклик свідків для допиту, колегія суддів обмежилася лише уточненням анкетних даних свідків і їх місця роботи, після чого поспіхом було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання. Фактично, навіть не було заслухано пояснення представника позивача, якому колегія суддів запропонувала чітко відповісти - підтримує він клопотання чи ні, без будь-якого обґрунтування власної позиції.

Такою відмовою колегія суддів, на погляд відповідача та його представника, проявила певну упередженість і необ`єктивність, звівши нанівець можливість у змагальному судовому процесі апелянту довести власну позицію.

Ухвалою Київського апеляційного суду у складі колегії суддів Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П. від 06 лютого 2023 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, справу передано для визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2023 року вирішення питання про відвід колегії суддів Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П. призначено судді-доповідачу Ящук Т.І.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід та матеріали справи вважаю, що у задоволенні заяви про відвід колегії суддів Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П. слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Зі змісту заяви про відвід колегії суддів Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П. вбачається, що доводи представника відповідача фактично зводяться до того, що вказана колегія суддів безпідставно відмовила у задоволенні клопотання відповідача про виклик та допит свідків, які володіють інформацією та можуть підтвердити доводи, викладені в його апеляційній скарзі, спростувати доводи позивача та висновки суду першої інстанції.

Проте, доводи представника відповідача, викладені у заяві про відвід, фактично за своєю суттю є незгодою з процесуальним рішенням колегії суддів, що не може свідчити про упередженість або необ`єктивність суддів, а є реалізацією суддями своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами процесуального законодавства України.

Таким чином, доводи, викладені в заяві про відвід колегії суддів Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П. не можуть свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності.

З огляду на викладене, підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості суддів Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П. в результатах справи, або інших обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи не встановлено.

Отже, зі змісту заяви про відвід не вбачається підстав, визначених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, з якими процесуальний закон пов`язує неможливість участі судді у розгляді цієї справи, а томуу задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 35-37, 39, 40, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі суддів: Олійника В.І., Суханової Є.М., Сушко Л.П.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Ящук Т.І.