КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/3693/22 Головуючий у І інстанції Одарюк М.П.
Провадження №22-ц/824/2134/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2023рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Чеховської Дар`ї Ростиславівни на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Чеховської Д.Р., звернулась до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. Зокрема, позивач просила ухвалити судове рішення, яким:

- визнати двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109) спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по Ѕ частини зазначеної квартири за кожним.

30 вересня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чеховська Д.Р. звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що у позивача є підстави вважати, що спірна квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вона зареєстрована лише за відповідачем. Крім того,відповідач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання договору про прийняття в дар від ОСОБА_4 грошових коштів дійсним, що також підтверджує той факт, що відповідач має намір отримати спірну квартиру в особисту приватну власність та відчужити її в подальшому. За вказаних обставин, з метою уникнення можливих труднощів у подальшому виконанні рішення, представник позивача просиласуд забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2022 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Чеховська Д.Р. звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявником не було наведено обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований спосіб впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову. Зазначає, що і позовна заява і заява про забезпечення позову містять посилання на обставини, які підтверджують наявність між сторонами спору, від вирішення якого мирним шляхом відповідач ухиляється.

Позивачка, вважаючи, що спірна квартира в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстрована лише за відповідачем, беручи до уваги поведінку відповідача у шлюбі між сторонами, а також знаючи вчинки відповідача у минулому щодо його колишньої дружини, вважала за необхідне для збереження спільного сумісного майна подати заяву про забезпечення позову. Позивачці стало також відомо про те, що відповідачем ініційовано розгляд Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро цивільної справи №199/5217/22 за позовом до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним. Позивачку до участі у вказаній було залучено в якості третьої особи за її ініціативи. З матеріалів вказаної справи вбачається, що ОСОБА_3 нібито 29.09.2019 року отримав в дар від свого батька ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 600 000,00 грн для придбання в особисту власність квартири, що є предметом спору у даній справі. Таким чином, апелянт має підстави вважати, що вищезазначені юридично значимі дії відповідача направлені на отримання квартири в особисту власність і її подальше відчуження.

Апелянт вважає, що накладення арешту на спірну квартиру, як захід забезпечення позову, є необхідним в силу того, що існує реальна загроза відчуження відповідачем спільного майна до ухвалення рішення у даній справі, що утруднить виконання можливого рішення суду.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чеховської Д.Р. надійшла заява про розгляд справи без участі апелянта та його представника.

Судова повістка, яка направлялась за адресою місця проживання відповідача ОСОБА_3 , зареєстрованою у встановленому законом порядку ( АДРЕСА_2 ), повернулась до Київського апеляційного суду без вручення із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року N 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Матеріалами справи підтверджено наявність в справі даних про повернення до суду судової повістки на ім`я відповідача з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", що за нормами Правил надання послуг поштового зв`язку здійснюється за відсутності осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, в тому числі, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування.

Таким чином, в силу вимог вказаної норми Закону, відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання.

Київським апеляційним судом також було вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу відповідача, яка зазначена позивачем по справі у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований спосіб впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову про поділ спільного майна подружжя.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з такими висновками, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких від звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості, і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Надаючи оцінку доводам заяви про забезпечення позову, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини викладені в заяві,вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заяви, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи наявність ризиків відчуження спірного майна, представник ОСОБА_1 - адвокат Чеховська Д.Р. надала докази, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_3 у серпні 2022 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 (свого батька) про визнання дійсним договору дарування. Зі змісту позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на фактичне укладення 29.09.2019 року зі своїм батьком договору дарування грошових коштів ОСОБА_4 у розмірі 600 000,00 грн для придбання в особисту власність квартири, що є предметом спору у даній справі.

До заяви про забезпечення позову додано копію позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 із відміткою реєстрації вхідної кореспонденції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпровід 03.08.2022 та ухвали суду про відкриття провадження у справі №199/5217/22, з якої вбачається, що ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не дав належної оцінки зазначеним обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав вважати реальним існування загрози розпорядження відповідачем спірним майном або відчуження даного нерухомого майна з реєстрацією права власності на це майно за іншими особами, що вказує на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення, а захист цих прав, свобод та інтересів може стати неможливим або ускладненим без вжиття заходів забезпечення позову.

При розгляді даної апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що з матеріалів справи вбачається існування реального спору між сторонами, за вирішенням якого позивач звернувся з позовом до суду. Об`єкт забезпечення позову прямо пов`язаний з предметом спору, а захід забезпечення позову, про застосування якого просить позивач, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначених обставин належним чином не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Таким чином ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення за заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Чеховської Дар`ї Ростиславівни - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2022 року - скасувати.

Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 - Чеховської Дар`ї Ростиславівни про забезпечення позову.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 57,6 кв.м., житлова площа 30 кв.м., право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), номер запису про право власності 33500171, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.