Справа № 522/4422/23
Провадження № 2-з/522/92/23
У Х В А Л А

27 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позову.

24 березня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь стосовно зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обгрунтування заяви вказано, що вона подається до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зобов`язання не перешкоджати спілкуванню з дитиною та визнання місця проживання дитини з батьком.

Відповідно до прохальної частини заяви ОСОБА_1 просить суд:

Забезпечити позов шляхом:

Встановлення заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , виїжджати за межі України з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без наявності нотаріально- посвідченої згоди на вивіз дитини батька дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , до набрання законної сили судовим рішенням по справі за позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зобов`язання не перешкоджати спілкуванню з дитиною та визнання місця проживання дитини з батьком;

Встановлення заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , здійснювати відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням по справі за позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зобов`язання не перешкоджати спілкуванню з дитиною та визнання місця проживання дитини з батьком;

Покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , обов`язок надати дозвіл на проведення реєстрації місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову до подачі позову суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони виїзду ОСОБА_2 за межі України разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди батька ОСОБА_1 , як на обґрунтування обраного виду забезпечення позову, посилається на те, що мати має намір викрасти від нього спільну дитину. Вивезення дитини за кордон зробить неможливим виконання судового рішення у справі за його позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

Відповідно до пунктів 2, 3, 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд вбачає, що заборона виїзду за межі України матері разом з дитиною є одночасним обмеженням як матері так і самої дитини.

Аналіз наведених вище норм вказує на те, що в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149150 ЦПК України, застосувати заборону виїзду за межі України як спосіб забезпечення позову.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5842/16-ц, провадження № 61-47217св18, від 12 лютого 2020 року у справі № 288/162/19, провадження № 61-11750св19.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від14 лютого 2022 року, справа № 754/7569/21, провадження № 61-15886сво2, зазначено, що у спорах щодо повернення дітей, які незаконно утримуються в державі, відмінній від держави їх постійного проживання, урегульованих положеннями Гаазької Конвенції, можливе вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України. У таких спорах забезпечення позову шляхом обмеження права на виїзд за межі України буде адекватним заходом з метою ефективного виконання судового рішення. В усіх інших спорах, що виникають, зокрема, між батьками щодо визначення місця проживання дитини, визначення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини та інших, які вирішуються за законодавством України без застосування Гаазької Конвенції, забезпечення позову шляхом обмеження права, зокрема, на виїзд за межі України не є можливим.

Аналогічна позиція викладена у Постанові КЦС ВС від 08.03.2023 № 263/989/21 (61-16075св21).

Суд приходить до висновку, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом заборони виїзду за межі України ОСОБА_2 з її сином ОСОБА_3 не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , здійснювати відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Заявник як на обґрунтування вказаної вимоги, приходить до висновку, що позивач намагається продати свою квартиру для акумулювання коштів необхідних їй для виїзду за кордон.

З матеріалів заяви вбачається, що мйбутній позов є немайновим, будь-яких вимог стосовно нерухомого майна ОСОБА_2 майбутній позов не містить, вказана квартира не є предметом позову.

Цивільний кодекс України в ст. 321 закріплює принцип непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток із мотивів суспільної необхідності на підставі й у порядку, встановлених законом, та за умови попереднього й повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ЦК України

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , здійснювати відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 є неспівмірним заходом забезпечення позову та призведе до очевидного та безпідставного порушення прав ОСОБА_2 розпоряджатися своїм майном.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом покладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , обов`язок надати дозвіл на проведення реєстрації місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

У випадку, якщо один з батьків не надав згоди на реєстрацію місця проживання дитини з другим з батьків, реєстрація місця проживання дитини здійснюється на підставі рішення суду чи органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини.

Таким чином, суд встановлює, що за відсутності згоди батьків, факт реєстрації нерозривно пов`язаний з визначенням місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи, що позивачем у майбутньому позові визначено вимогу щодо визнання місця проживання дитини з батьком, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної вимоги про зобов`язання надати згоду на реєстрацію місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області.

Суддя А.В. Науменко