Провадження № 2/947/988/23
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Салтан Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мого автомобіля «Nissan Juke»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, мій транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
20.11.2020 постановою Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 509/5720/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди йому також завдано моральної шкоди, яка виразилася у:
Емоційному стресі, який полягає у тривозі, яка охопила його після цієї події. Звернув увагу, що автомобіль «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_2 був його єдиним засобом пересування. Також у салоні його автомобіля під час ДТП знаходилася пасажирка, яка отримала фізичні ушкодження та сильний нервовий стрес.
Дискомфорту, який характеризується тими обставинами, що звичайний та усталений для нього спосіб життя був кардинально змінений. Він був змушений змінити свій життєвий графік, адже з моменту події втратив можливість переміщатися по місту власним транспортним засобом.
Схвильованості та моральних стражданнях, які його охопили через стійке небажання відповідача відшкодовувати завдану йому шкоду у добровільному порядку.
Зважаючи на обсяг душевних переживань та завданого відповідачем дискомфорту; цінуючи свій особистий час та сили витрачені на усунення наслідків вищевказаної події і відновлення життєвого графіку, вважає, що відповідач завдав йому моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 26.01.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином, шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження по справі, копії позовної заяви з додатками до неї, відзив на позовну заяву не надав.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом, 11.10.2020, близько 15 години 30 хвилини, на авто дорозі між с. Сухий Лиман та автодорогою «Одеса-Черноморськ», на перехресті при в`їзді в СК «Балка» Овідіопольського району Одеської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху здійснюючи маневр розвороту та допустив зіткнення з його автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, який рухався в зустрічному напрямку від м. Одеса.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мого автомобіля «Nissan Juke»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, мій транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
20.11.2020 постановою Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 509/5720/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень.
Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18.
Окрім того, як зазначено в п. 16 постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», кожен водій транспортного засобу повинен мати поліс обов`язкового страхування і якщо є такий поліс, то суд повинен за заявою позивача залучити до участі у справі страхову компанію, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність винуватця.
Однак, позивачем не надано суду інформації, чи був на момент ДТП застрахований автомобіль «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував, чи звертався він до страховика із відповідною заявою про вчинення ДТП і чи здійснювались будь-які страхові виплати по відшкодуванню матеріальних збитків потерпілій стороні, в тому числі понесені за евакуацію транспортного засобу, а також на лікування.
Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Тобто шкода, завдана транспортним засобам, визначається у порядку передбаченому саме цим Законом, який має пріоритет по відношенню до інших нормативно-правових актів.
Що стосується стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд зазначає наступне.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами і доповненнями), обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
При визначенні моральної шкоди, суд враховує те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди йому також завдано моральної шкоди, яка виразилася у емоційному стресі, який полягає у тривозі, яка охопила його після цієї події, оскільки автомобіль «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_2 був його єдиним засобом пересування, дискомфорту, який характеризується тими обставинами, що звичайний та усталений для нього спосіб життя був кардинально змінений. Він був змушений змінити свій життєвий графік, адже з моменту події втратив можливість переміщатися по місту власним транспортним засобом, схвильованості та моральних стражданнях, які його охопили через стійке небажання відповідача відшкодовувати завдану йому шкоду у добровільному порядку. Таким чином, він безперечно переніс фізичний біль та стрес, у зв`язку з спричиненими йому тілесними ушкодженнями.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , позивачу було завдано моральної шкоди. Однак сума, визначена позивачем в позовній заяві є завищеною, і дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню 5000 грн. моральної шкоди.
В силу ст. 1167 ЦК України, вказана сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , як особи яка безпосередньо її завдала, адже саме він визнаний винуватцем ДТП постановою суду яка набрала законної сили, про що зазначалось вище.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (99,24 грн.).
Керуючись ст.ст. 23, 979, 1167 Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) грн. 24 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2023 року.

Суддя Салтан Л. В.