ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3562/15-ц
провадження № 6/753/78/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДАНЬКО В.В.

за участю

заявник не з`явився;

заінтересовані особи не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої заявник просить суд:

- замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у виконавчому листі №753/3562/15-ц.

Подана заява мотивована тим, що 25.11.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 019,88 доларів США, яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 12 783,72 доларів США, процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2 236,16 доларів США, а також пені у розмірі 12 800,86 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва замінено сторону виконавчого провадження з виконання вищевказаного заочного рішення суду від 25.11.2015 - Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ».

15.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №15.02/2022_ГКФ, згідно з умовами якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту №410/271207 від 27.12.2007 укладеного між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

У зв`язку з вищевикладеним, заявник звернувся до суду з даною заявою та просить суд замінити сторону виконавчого провадження ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» його правонаступником ТОВ «Українська факторингова компанія» у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання, яке відбулося 26.01.2023, сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

За нормою ч. 3 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Заявником у заяві про заміну стягувача зазначено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 019,88 доларів США, яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 12 783,72 доларів США, процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2 236,16 доларів США та пені у розмірі 12 800,86 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва замінено сторону виконавчого провадження з виконання вищевказаного заочного рішення суду від 25.11.2015 - Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ».

15.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №15.02/2022_ГКФ, згідно з умовами якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту №410/271207 від 27.12.2007 укладеного між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

За нормою ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За частинами 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення .

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документу, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. До відкриття виконавчого провадження ця особа є стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення, а тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі і до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197 цс 21 дійшла висновку про те, що враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Також, у вищевказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання на підставі (п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону №606-Х1У). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання судового рішення, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку та порушить принцип юридичної визначеності, який є одним з основоположних аспектів «верховенства права».

За нормою ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З поданої заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження не вбачається будь-яких даних про наявність відкритого виконавчого провадження або про його закриття чи завершення. Проте, представник ПАТ «БМ Банк» 29.01.2016 року отримав виконавчі листи, що підтверджується його розпискою, яка міститься в матеріалах справи, а отже, встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №753/3562/15-ц вже сплинув.

З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

На підставі викладеного та керуючись стст. 55, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.