Провадження №6/447/8/23
Справа №447/2822/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у нерухомому майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване боржником у встановленому порядку,

в с т а н о в и в:

21.02.2023 на адресу суду надійшло вказане подання приватного виконавця Маковецького З.В., у якому просить визначити частку боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з його дружиною ОСОБА_3 , що належить їм на праві спільної сумісної власності як спільно нажите під час шлюбу майно, а саме: у квартирі загальною площею 132,8 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м, реєстраційний номер майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також у земельній ділянці площею 0,0531 гa, кадастровий номер :05:000:0243, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський (Пустомитівський) район, Солонківська сільська рада. Крім цього, звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя та не зареєстроване за ним у встановленому законом порядку, а саме на: ??частку в квартирі (розмір якої визначено судом) загальною площею 132,8 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м, реєстраційний номер майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та ??частку земельної ділянки площею 0,0531 гa, кадастровий номер :05:000:0243, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський (Пустомитівський) район, Солонківська сільська рада.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначає, що у нього виконанні перебуває виконавче провадження №69313996 з примусового виконання виконавчого листа №447/2822/19, виданого 16.05.2022 Миколаївським районним судом Львівської області про: у порядку повороту виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.03.2020 стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 291 724,99 грн. на користь ОСОБА_2 . Виконавче провадження відкрито 29.06.2022, постанова про відкриття виконавчого провадження скерована боржнику рекомендованим листом та отримана боржником особисто 07.07.2022. 29.06.2022 на виконання вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також кошти на рахунках в банківських установах. Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України від 29.06.2022 та 03.02.2023, боржник ніде не працює та не отримує ніяких доходів. Встановлено, що боржник має відкриті рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», з арештованих рахунків боржника стягнуто 17,79 грн., які перераховані в рахунок компенсації витрат виконавчого провадження. Станом на 16.02.2023 залишок коштів на рахунках боржника відсутній. Приватним виконавцем встановлено, що право власності на нерухоме майно та земельні ділянки, транспортні засоби, сільськогосподарську техніку за боржником не зареєстровані. Приватним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника у АДРЕСА_2 , з метою перевірки його майнового стану, опису та вилучення майна, що знаходиться за місцем його проживання. Однак, встановлено, що у вказаній квартирі проживає дружина боржника ОСОБА_3 , зі слів якої, її чоловік за вказаною адресою не проживає, фактичне місце проживання боржника їй не відоме, майна, що належить боржнику, за вказаною адресою немає. 21.07.2022 боржник з`явився на прийом до приватного виконавця, зобов`язався частково виконати рішення суду. Проте, всупереч вимогам закону, боржник проявив недобросовісну поведінку та не виконав вимог приватного виконавця, не надав жодної запитуваної інформації та не надав пояснень. Приватний виконавець посилається на те, що станом на 16.02.2023 внаслідок проведених виконавчих дій встановлено факт відсутності у боржника будь-якого рухомого чи нерухомого майна, а також коштів, за рахунок яких можливо виконати рішення суду. Водночас, 04.06.2006 боржником було укладено шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб не розірвано. Дружина боржника є власником двох об`єктів нерухомості квартири та земельної ділянки, що наведені вище. Вказані об`єкти нерухомості набуті ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з боржником. Таким чином, станом на 16.02.2023 боржник на праві спільної сумісної власності володіє спільно зі своєю дружиною двома об`єктами нерухомості, право власності на які набуте ним під час шлюбу, що укладений 04.06.2006. Оскільки в боржника відсутні кошти чи інше майно, за рахунок якого можливо забезпечити виконання рішення суду, такі об`єкти спільної сумісної власності є єдиним майном боржника, звернення стягнення на які забезпечить виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2822/19. На підставі наведеного просить подання задоволити.

02.03.2023 на електронну пошту суду надійшло клопотання приватного виконавця Маковецького З.В., у якому просить проводити розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просить таке задоволити.

21.03.2023 на адресу суду надійшов відзив, поданий представником ОСОБА_1 адвокатом Яцишином І.В. Представник боржника просив відмовити у задоволенні подання у зв`язку з його безпідставністю. В обґрунтування відзиву покликався на те, що боржник ніде не працює, відкритих рахунків, окрім як в АТ КБ «ПриватБанк» не має, однак, залишок коштів на рахунку відсутній. Окрім того, право власності на нерухоме майно та земельні ділянки, транспортні засоби, сільськогосподарську техніку за боржником не зареєстровані. Представник боржника посилається на те, що виконавче провадження було відкрито неправомірно. 21.07.2022 боржник з`явився до приватного виконавця та зобов`язався частково виконати рішення суду, дотримується обов`язків. З серпня 2022 року по березень 2023 року боржник частково погасив заборгованість у розмірі 100 000,00 грн., що стверджується копіями квитанцій про таке. Вказав, що дійсно 04.06.2006 ОСОБА_1 було укладено шлюб із ОСОБА_3 . Шлюб між ними не розірвано. Представник боржника просить суд звернути увагу на те, що у країні введено воєнний стан, боржник є багатодітним батьком, у нього на утриманні є троє неповнолітніх дітей. Однак, ОСОБА_1 має намір сплатити свій борг у подальшому. Представник боржника вказує, що ОСОБА_3 працевлаштована, сама забезпечує свої потреби, боржник ніколи не долучався до придбання нерухомого майна та інших матеріальних благ. Крім того, ОСОБА_1 ніколи не був працевлаштованим, немає збережених коштів і додаткового доходу, протягом тривалого часу проживає окремо від сім`ї.

Належним чином повідомлений боржник та представник боржника у судове засідання не з`явилися. Клопотань від таких на адресу суду не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 443 ЦПК України, неявка осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 10 ст. 400 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання та вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

16.05.2022 Миколаївським районним судом Львівської області у справі №447/2822/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок ДТП, суд видав виконавчий лист, яким у порядку повороту виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.03.2020 ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 291 724,99 грн. Рішення набрало законної сили 31.03.2022 (а.с. 4).

29.06.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69313996 з примусового виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 5).

29.06.2022 приватним виконавцем Маковецьким З.В. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 321 166,49 грн. (а.с. 6).

29.06.2022 приватним виконавцем Маковецьким З.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти на всіх відкритих рахунках у всіх банківських установах (а.с. 8) та направлено до виконання (а.с. 7).

Боржник ОСОБА_1 отримав повідомлення про виклик до приватного виконавця, що стверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10).

Проте, рішення суду боржником добровільно не виконано.

Приватним виконавцем встановлено, що право власності на транспортні засоби, сільськогосподарську техніку, на земельні ділянки за боржником не зареєстровані (а.с. 11, 12, 26), такий не працевлаштований (а.с. 13-16).

Згідно з інформаційною довідкою №304144745, сформованою 04.07.2022, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстроване (а.с. 17).

Згідно відповідей АБ «Укргазбанк», АБ «Південний», АТ «Укрексімбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Альфа-банк», у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських установах (а.с. 18-24).

Відповідно до копії акту приватного виконавця від 20.07.2022, 20.07.2022 приватним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника у АДРЕСА_2 , з метою перевірки його майнового стану, опису та вилучення майна, що знаходиться за місцем його проживання. Дружина боржника ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає, фактичне місце проживання боржника їй не відоме, майна, що належить боржнику, за вказаною адресою немає (а.с. 24).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №3 від 07.07.2022, 04.06.2006 виконкомом Буштинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №35 (а.с. 27-28).

Запис про розірвання шлюбу відсутній, що також підтверджується боржником у поданому його представником відзиві на подання.

Згідно з інформаційною довідкою №304471778, сформованою 07.07.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_3 (дружина боржника) являється власником двох об`єктів нерухомості, право власності на які набуте під час шлюбу:

- квартири, загальною площею 132,8 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м, реєстраційний номер майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру набуте ОСОБА_3 на підставі договору про відступлення прав вимоги та перевід боргу №1.3.1.32/267 від 30.12.2017; акту прийому-передачі приміщення №105 від 16.07.2018; договору про сплату внесків у ЖБК «Галицька Корона 5» від 20.11.2017; Довідки від 22.12.2017 №1.3.1.32. Право власності на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.07.2018 державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Хміляр Х.А.

- земельної ділянки, площею 0,0531 га, кадастровий номер :05:000:0243, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський (Пустомитівський) район, Солонківська сільська рада (а.с. 29-39).

Представником боржника ОСОБА_1 до відзиву було долучено копії квитанцій від 31.08.2022, 16.09.2022, 13.10.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 30.12.2022, 30.01.2023, 28.02.2023 про сплату на користь стягувача ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 100 000,00 грн. (а.с. 60-63).

Крім того, представником боржника долучено копії свідоцтв про народження (серійні номери не читабельні) про те, що ОСОБА_1 записаний батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 65-67).

Відповідно до ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця чи приватного виконавця.

Статтею 370 ЦК України встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.10.2020 у справі №2-24/494-2009 (провадження №12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22.12.2020 у справі №643/16464/17 (провадження №61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначити ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Боржник не виконав рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2822/19, згідно якого у порядку повороту виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.03.2020 суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 291 724,99 грн. Рішення набрало законної сили 31.03.2022 (а.с. 4).

Виконавцем вживались усі необхідні заходи, для виконання рішення суду, розшуку майна боржника, викликів боржника, накладення арешту на кошти боржника та інші заходи спрямовані на виконання рішення суду.

У той же час, представник боржника просить суд врахувати те, що боржник ніде не працює, не був працевлаштований ніколи, немає збережених коштів, немає відкритих банківських рахунків, окрім як в АТ КБ «ПриватБанк». У такого відсутнє нерухоме майно та земельні ділянки, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка. З серпня 2022 року по березень 2023 року боржник частково погасив заборгованість у розмірі 100 000,00 грн.

Так, боржник частково здійснював сплату коштів восьми платежами з серпня 2022 року по лютий 2023, а саме 31.08.2022, 16.09.2022, 13.10.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 30.12.2022, 30.01.2023, 28.02.2023.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

При вирішенні подання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільного процесуального законодавства.

При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 61 СК України).

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Доказів того, що між боржником та його дружиною були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Встановивши, що на момент звернення приватного виконавця до суду із поданням про визначення частки майна боржника, квартира загальною площею 132,8 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м, реєстраційний номер майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 0,0531 гa, кадастровий номер :05:000:0243, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський (Пустомитівський) район, Солонківська сільська рада, були зареєстровані на дружину боржника під час перебування у шлюбі та таке майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , тому суд приходить висновку про обґрунтованість подання приватного виконавця у частині визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та про наявність підстав для задоволення подання шляхом визначення 1/2 частки, яка належить боржнику у спільній сумісній власності на квартиру та земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що боржником у добровільному порядку вимоги стягувача повністю не задоволені, а приватним виконавцем проведені усі можливі заходи за виконавчим провадженням, у тому числі надіслано інформаційні запити до відповідних установ, згідно з відповідями, на які у боржника відсутнє зареєстроване за ним майно. Проте ці дії не призвели до задоволення вимог стягувача.

Водночас, боржником ОСОБА_1 не виконано рішення суду, не зареєстровано у встановленому порядку право власності на квартиру загальною площею 132,8 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м, реєстраційний номер майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,0531 гa, кадастровий номер :05:000:0243, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський (Пустомитівський) район, Солонківська сільська рада, що перешкоджає виконанню судового рішення.

Враховуючи те, що рішення суду, яке набрало законної сили, боржником не виконано, приватний виконавець зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для виконання цього рішення суду, тому наявні підстави для задоволення такого подання.

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 у справі №757/48266/19 та постанові від 25.11.2020 у справі №636/1301/18.

Суд враховує положення ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, та зазначає, що сума заборгованості, яку залишилося сплатити боржнику значно перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, квартира, якої стосується дане подання, не є єдиним житлом боржника.

Таким чином, звернення приватного виконавця до суду з даним поданням є крайнім заходом виконання судового рішення, однак, таке суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 247, 258, 260, 443, 440 ЦПК України, ст. 370 ЦК України, ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича задоволити.

Визначити частку боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з його дружиною ОСОБА_3 , що належить їм на праві спільної сумісної власності як спільно нажите під час шлюбу майно, а саме: у розмірі 1/2 частки квартири загальною площею 132,8 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м, реєстраційний номер майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також у розмірі 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0531 гa, кадастровий номер :05:000:0243, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський (Пустомитівський) район, Солонківська сільська рада.

Здійснити звернення стягнення на: 1/2 частку квартири загальною площею 132,8 кв.м, житловою площею 79,8 кв.м, реєстраційний номер майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0531 гa, кадастровий номер :05:000:0243, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський (Пустомитівський) район, Солонківська сільська рада, що належать боржнику ОСОБА_1 та право власності на які не зареєстровано у встановленому законом порядку, з метою виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 31.03.2022 у порядку повороту виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.03.2020 у справі №447/2822/19.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Стягувач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович, місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 6, м. Львів, 79013.

Текст ухвали складено 27.03.2023.

Суддя Головатий А. П.