Провадження №: 2/755/1244/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача в режимі відео-конференції - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому засіданні приміщення суду в м. Києві клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.

В підготовчому засіданні представника відповідача заявила усне клопотання про закриття провадження у справі з підстав недотримання позивачем обов`язкової законодавчо визначеної процедури досудового врегулювання спору. Представник вважає, що позивач попередньо мав звернутись до органу опіки та піклування для визначення порядку участі батька у вихованні дитини, що є досудовим врегулюванням спору, і лише після цього має право звернутись до суду. Обов`язковість такого досудового врегулювання випливає з положень ч. 1 ст. 159 СК України. Хоча норми Конституції України є нормами прямої дії, наявні норми ЦПК України та СК України, які є спеціальними нормами і яких треба дотримуватись стосовно досудового врегулювання спору. Представник вважає, що вирішення спору органом опіки та піклування у м. Харкові не може братись судом до уваги, оскільки на теперішній час дитина проживає в Дніпровському районі м. Києва і дотримуючись необхідності досудового врегулювання спору позивач попередньо має звернутись до органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації. Той факт, що позивач надав багато документів про його численні звернення до різних державних правоохоронних органів не свідчить про дійсне вчинення відповідачкою будь-яких порушень прав позивача.

Позивач в підготовчому засіданні заперечує проти задоволення відповідного клопотання посилаючись на те, що він не є правником, але він вже звертався з приводу порушення своїх батьківських прав. Сама відповідачка зверталась до органу опіки і піклування та фахівці надавали свій психологічний висновок. Орган опіки та піклування в м. Харкові встановлював графік спілкування з дитиною, але відповідачка цей графік порушує, тому позивач звертався до різних органів і відносно відповідачки складались протоколи про адміністративне правопорушення. Позивач вказує, що зробив все що міг для досудового врегулювання спору, сторони навіть проходили медіацію, але ефекту від цього не було.

Представник позивача в підготовчому засіданні заперечує проти задоволення клопотання сторони відповідача та посилається на те, що норми Конституції України є нормами прямої дії і основним нормативним актом давно скасоване досудове врегулювання спору. Позивач має право звернутись безпосередньо до суду за захистом своїх прав, що підтверджується нормами ст.ст. 19, 159 СК України. Досудове врегулювання спору може проводитись лише за бажанням сторін, а суд має вирішити спір.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача та думку учасників підготовчого провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 255 ЦПК України встановлено, що:

1. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Зі змісту вказаної норми цивільного процесуального закону вбачається, що недотримання порядку досудового врегулювання спору не міститься у переліку підстав для закриття провадження у справі, що саме по собі є підставою для відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Пунктом 6 частини 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Із вказаних норм вбачається, що недотримання вимог про вжиття заходів досудового врегулювання спору є підставою для залишення позову без руху і відповідно надання позивачу терміну для усунення такого недоліку на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі або після постановлення ухвали про відкриття провадження, а не для закриття провадження у справі.

При цьому, залишення позову без руху з підстав невжиття заходів досудового врегулювання спору може місце лише у тому випадку, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У даній категорії справ щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, вжиття заходів досудового врегулювання спору не є обов`язковим для звернення до суду із позовом.

Статтею 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Вказана норма закону надає право попереднього звернення особи за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування, але не зобов`язує її попередньо використати таке право.

Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Зміст вказаної норми жодним чином на свідчить про те, що особа має попередньо звертатись за вирішенням спору до органу опіки та піклування, але після цього до суду.

Норма наводить лише приклад вчинення перешкод другому з батьків у спілкуванні з дитиною, однак перешкоди можуть вчинятись і у інший спосіб, що має бути доведено позивачем під час розгляду справи.

Отже відсутні підстави як для закриття провадження у справі, так і для залишення позову без руху з підстав не вжиття заходів досудового врегулювання спору шляхом звернення до органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 187, 255, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складений 01.03.2023 року.

Суддя -