Справа № 523/2566/23
Провадження №6/523/94/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2023 р. м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси
у складі: головуючого судді Малиновського О.М.
з участю секретаря судових засідань: Славинського А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №15 у м. Одеса, подання старшого державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгенія Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ
Старший державний виконавець Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Є.Г. звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянку України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї постановою про стягнення виконавчого збору№47578444 виданою 14.08.2017р. Обґрунтовуючи свої вимоги, старший державний виконавець ОСОБА_2 зазначає, що на примусовому виконанні Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №57513089 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №47578444 від 14.08.2017р. в розмірі 95 818.08 гривень, у зв`язку з частковим погашенням виконавчого збору, залишок складає 93 866, 37 гривень.
24.10.2018 року, у відповідності до статі 3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику. ОСОБА_1 одержує доходи в КНП «Пологовий будинок №1» ОМР, однак кошти не сплачує. З інформації отриманої з ДПС України, старшим державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 має паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 та неодноразово перетинала державний кордон.
Враховуючи, що рішення до сьогоднішнього дня боржником не виконано, тоді як сам боржник від виконання рішення ухиляється, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна, просить задовольнити подання.
Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книга друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книги другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII.
Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у зазначеному випадку.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, у випадку, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.
Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», що подання має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.
З матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що на виконанні Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження 57513089 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №47578444 від 14.08.2017р.
24.10.2018 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №57513089 за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Суворовського відділу ДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконавчий збір у розмірі 95818,04 гривень. В зв`язку з частковим погашенням виконавчого збору, залишок не стягнутого виконавчого збору складає 93 866,37 гривень.
При системному аналізі зазначених вище норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного чи приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.
Відповідно до імперативних вимог Цивільного процесуального кодексу України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тимчасове затримання або вилучення паспорту у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, Служби Безпеки України, Державною Прикордонною службою України, військовими комісаріатами та Консульською службою України.
За змістом п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до п. 11 Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ звертає увагу судів, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).
Тільки у разі не доведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобов`язання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Таким чином, слід зазначити, що право старшого державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє старшого державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем надсилались запити у відповідні установи з метою з`ясування наявності майна і грошових коштів у боржника. При цьому, матеріали справи не містять відомостей щодо наявного/відсутнього нерухомого майна за гр-кою ОСОБА_1 . У ході виконання виконавчого провадження не було здійснено жодного виходу державного виконавця за адресою місця реєстрації/перебування боржника, з метою з`ясування належності майна боржнику, тощо.
В матеріалах даного подання відсутній доказ про отримання ОСОБА_1 постанови головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Теличко Н.Б. від 24.10.2018р. про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи наявне одне рекомендоване повідомлення з якого не вбачається, що ОСОБА_1 , отримала даний лист, оскільки відсутній підпис особи, не зрозумілим є який саме документ було направлено боржникові, що викликає у суду сумніви щодо обізнаності боржника про наявність щодо неї відкритого виконавчого провадження.
З доданих матеріалів державного виконавця до подання вбачається, що старший державний виконавець надсилав на адресу боржника виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.
Однак, в підтвердження вказаної обставини старшим державним виконавцем не зазначено та не додано жодного доказу про отримання боржником ОСОБА_1 повідомлення про явку до державного виконавця у визначену ним дату, а як наслідок ухилення боржниці від виконання рішення.
Посилання державного виконавця на відповідь на запит№153361457 від 02.01.2023р. до Державної прикордонної служби щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону, не можуть бути розцінені судом як ухилення боржника від виконання зобов`язань та встановлення обмежень у праві виїзду за межі України гр-ці ОСОБА_1 .
Крім того, як зазначено в поданні державного виконавця та підтверджено довідкою з КНП "Пологовий будинок№1"ОМР від 29.07.2022р. ОСОБА_1 працює акушеркою в пологовому відділенні, а тому державний виконавець не позбавлений можливості в рамках виконавчого провадження та у відповідність до положень Розділу ІХ Закону України "Про виконавче провадження" звернути стягнення на заробітну платню в розмірі визначеному законом.
Таким, чином враховуючи, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржниці від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а державним виконавцем під час проведення виконавчих дій не вичерпані встановлені законом заходи впливу на боржника, суд приходить до переконання, що подання державного виконавця є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В
У задоволенні подання старшого державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгенія Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Повну ухвалу суду складено та підписано 15 лютого 2023 року.
Суддя