Справа №613/249/23 Провадження № 2-з/613/3/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2023 року м. Богодухів
Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання свідоцтва про право на спадщину в частині 1/2 частини спадкового майна недійсним та визнання права власності на 1/2 частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, у якому просить:
1) встановити факт проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з січня 1991 року по 14 квітня 2020 року;
2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого за час проживання з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме: однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 , вартістю 176750,00 грн; автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, вартістю 140000,00 грн., у зв`язку з чим виключити 1/2 частину майна, набутого за час проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зі складу спадкового майна;
3) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину в частині 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частини автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам відчуження майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - однокімнатна квартира за АДРЕСА_3 , та рухомого майна автомобіля «Chevrolet Lacetti», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_2 .
В обґрунтування зазначеної заяви позивачка посилається на те, що вона звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності. Ціна позову складає 262450,00 грн. Предметом позову є визнання свідоцтва про право на спадщину в частині 1/2 частини спадкового майна недійсним та визнання права власності на 1/2 частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а зазначене майно є у власності відповідачки, та вона має можливість розпорядитися ним на свій розсуд, тому лише заборона відчуження спірного майна може реально забезпечити виконання рішення суду по даній справі.
Вказує, що відповідачці одноособово в порядку спадкування на праві власності належить наступне майно: однокімнатна квартира АДРЕСА_1 ; автомобіль «Chevrolet Lacetti», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 вважає, що заборона відчуження квартири та автомобіля, що належать відповідачці в порядку спадкування, та які є предметом спору, не порушує права інших осіб, оскільки відповідач володіє даним майном одноособово, однак, дозволить позивачці задовольнити свої вимоги.
Позивачка стверджує, що в даній ситуації існує реальна загроза її правам та інтересам, а тому заборона відчуження зазначеного майна, як спосіб забезпечення позову, є обґрунтованим, відповідає вимогам розумності та адекватності, забезпечує збалансованість інтересів сторін, оскільки саме цей захід спроможний забезпечити захист інтересів позивача до вирішення спору по суті.
З посиланням на ст.ст. 150, 152, 153 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову», ст. ст.6, 13 Європейської Конвенції з прав людини Чуйко В.О. просила застосувати вказаний захід забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та доводи в її обґрунтування, суддя зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Вимоги до змісту і форми заяви визначені статтею 151 ЦПК України.
Так, відповідно до п.п. 3, 4, 7 ч. 1 ст.151ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Разом з тим, ОСОБА_1 , заявляючи про необхідність забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам відчуження майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме однокімнатної квартири за АДРЕСА_3 та автомобіля «Chevrolet Lacetti», 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_2 , не навела обґрунтування необхідності забезпечення позову та не зазначила наявних обґрунтованих підстав вважати, що відповідачкою будуть відчужені вказані квартира та автомобіль.
Заява не містить посилання на мотиви, за якими позивач вважає, що захист її прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також у заяві не вказано, у чому, на думку позивачки, полягає, існування реальної загрози її правам та інтересам у разі невжиття заходів забезпечення позову. Із заяви про забезпечення позову не вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову.
Крім того, позивачкою до заяви про забезпечення позову не надано жодного документу на підтвердження існування та належності особі майна, щодо якого вона просить застосувати заборону відчуження. При цьому у додатках до заяви значаться, зокрема, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з відкритого реєстру транспортних засобів МВС, які до заяви не надані.
Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки позивачкою не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не зазначено про наявність спору між сторонами та існування реальної загрози вчинення відповідачкою дій щодо відчуження майна, що в свою чергу призведе до невиконання чи утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Крім того, до заяви про забезпечення позову не надано документів на підтвердження існування та належності майна відповідачці, які зазначені у додатках до заяви.
Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути позивачці заяву про забезпечення позову.
При цьому, позивачка не позбавлена можливості, усунувши вказані недоліки, повторно звернутись до суду із заявою про забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Враховуючи, що заяву про забезпечення позову повернуто позивачці, суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Керуючись ст.ст.149-153, 259,260, 353, 345 ЦПК України, суддя -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання свідоцтва про право на спадщину в частині 1/2 частини спадкового майна недійсним та визнання права власності на 1/2 частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, - повернути позивачці.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.С. Сеник