Справа № 202/7845/22
Провадження № 2/202/480/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Калантаєнка Д.В.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою за змістом якої просив визнати спільною сумісною власністю майно, набуте у період перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, а саме: побутову техніку, меблевий гарнітур, а всього 21 одиницю, з яких визнати за позивачем право власності на частину спірного майна та відповідачем.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що з 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя позивач забезпечував їхню сім`ю, отримуючи дохід від проведення ремонтних робіт. При цьому відповідач ніде не працювала та повністю знаходилась на утриманні позивача. З лютого 2022 року сторони проживають окремо, відповідач виставила позивача з квартири та одноособово користується усією технікою та меблями. У зв`язку із чим позивач вважав, що його право має бути захищено шляхом витребування у відповідача половини купленої техніки та меблів.

У своїх запереченнях на позовну заяву відповідач зазначила, що не визнає позов у повному обсязі. Також вказано, що дійсно з 2006 року сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. З 2011 року по 2021 рік по сьогодні відповідач офіційно працювала та отримувала заробітну плату. В свою чергу позивач не мав постійного доходу, інколи знаходив підробітки, яких було недостатньо для задоволення сімейних потреб. Крім того, позивач почав зловживати спиртними напоями та влаштовувати сварки. Судовим рішенням від 31 жовтня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 була працевлаштована у наступні періоди: з 28 лютого 2011 року по 15 серпня 2017 року ПП «Фараон», з 25 січня 2021 року по теперішній час ПП «Весна Ділогія».

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1 липня 2006 року зареєстрували шлюб. Прізвище « ОСОБА_5 » змінено на « ОСОБА_6 ».

ІІІ. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, в підтвердження придбання спірного майна сторонами, у зареєстрованому шлюбі, позивачем було подано скриншоти зображень із сайту платформи онлайн-оголошень OLX, а саме: телевізору, холодильника, пральної машини, блендеру, мікрохвильової печі, пилососу, мультиварки, кондиціонерів, скороварки, водонагрівача, бойлеру, кухонної витяжки, морозильної камери, газової поверхні, кухні кутової, шафи, столу, дзеркальних дверей, матрацу, спального гарнітура. На вказаних зображеннях наявні різні варіації техніки, меблів, їх моделей, року випуску та цін.

Окрім того, в підтвердження обставин викладених у позовній заяві, позивачем було подано скриншот переписки з месенджера Viber.

Також позивач долучив до позовної заяви фотосвітлини на яких присутня відповідач з онуком у квартирі.

В той же час, відповідні зображення не підтверджують ні факт купівлі-продажу, ні модель та комплектацію товару, зображення не містять інформацію ні про продавця ні про покупця ні про дату придбання. Позивач вважає, що надані докази (скриншот зображень із сайту платформа онлайн-оголошень OLX) свідчать про приблизну вартість майна, в той же час, вартість майна повинна підтверджуватись чеками, квитанціями, накладними і т.д. або відповідною експертизою (звітом про вартість майна), тощо. Листування у месенджері та копії фотосвітлин також вказаних вище фактів не підтверджують, а відтак судом відхиляються з огляду на їх невідповідність приписам ст. 77-80 ЦПК України.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

В той же час, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені судом і наведені вище обставини, докази, досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на їх недоведеність.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 60-71, СК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2023 року о 17 год. 00хв..

Суддя Г.О. Кухтін