Справа № 409/479/17
Провадження № 2-в/0186/9/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження, цивільної справи Білокуракинського районного суду Луганської області №409/479/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Білокуракинського районного суду Луганської області №409/479/17 за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, мотивуючи тим, що представником ОСОБА_1 адвокатом Цимбалюк С.В. подано касаційну скаргу на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, але сама судова справа до суду касаційної інстанції не надходила.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про заміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Білокуракинського районного суду Луганської області на Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, тому Верховним Судом було направлено до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області матеріали касаційного провадження №409/479/17 (провадження №61-21003ск21) для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Метою відновлення втраченого судового провадження є розгляд касаційної скарги в даній цивільній справі.

Ухвалою судді від 01 березня 2023 року було відкрито провадження по вищевказаній справі та зобов`язано учасників судового провадження направити до суду в строк до 27 березня 2023 року належним чином завірені копії всіх наявних у них письмових доказів, процесуальних документів, що були предметом розгляду вказаної цивільної справи №409/479/17.

Сторони у справі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.488 Цивільного процесуального кодексу України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначено у ст.490 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року №1/0/9-22, територіальну підсудність справ, які підсудні Білокуракинському районному суду Луганської області визначено Першотравенському міському суду Дніпропетровської області.

При розгляді справи про відновлення втраченого судового провадження, суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.493 Цивільного процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року, у цивільній справі №409/479/17 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 5414000 грн., а також понесені судові витрати: по сплаті судового збору за подання позовної заяви 8000,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову 320,00 грн., за подання заяви про забезпечення доказів 320,00 грн., витрати пов`язані з викликом відповідача 420,00 грн., а всього 5423060,00 грн.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 лютого 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, та заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року по цивільній справі №409/479/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, скасовано, а справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було відмовлено, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним задоволено у повному обсязі та визнано недійсним договір позики від 21 листопада 2016 року та розписку від 21 листопада 2016 року які укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо отримання ОСОБА_3 поворотної фінансової допомоги у розмірі 200000 доларів США. Крім того даним рішенням були скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 07.03.2017 року у цивільній справі № 409/479/17 у вигляді арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя майна, що придбане в період шлюбу та зареєстроване на дружину ОСОБА_2 , (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Луганського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року залишено без змін.

Матеріали цивільної справи №409/479/17 перебували у Білокуракинському районному суді Луганської області, будівля якого знаходиться у смт.Білокуракине, Луганської області, яке на теперішній час не контролюється органами державної влади України та є тимчасово окупованою територією України.

Станом на 28 березня 2023 року Білокуракинським районним судом Луганської області цивільна справа №409/479/17 Першотравенському міському суду Дніпропетровської області не передана.

Зазначена обставина дає підстави вважати про втрату матеріалів вказаної цивільної справи.

Першотравенському міському суду Дніпропетровської області надано доступ до АСДС КП "Д-3" Білокуракинського районного суду Луганської області, додатки обліково-статистичної картки цивільної справи №409/479/17 містять наступні документи: ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області про проведення відеоконференцій від 18.04.2019 року, 19.04.2019 року, 20.05.2019 року, 16.08.2019 року, 13.09.2019 року, 30.09.2019 року, 08.11.2019 року, 17.02.2020 року, 17.02.2020 року, 06.04.2020 року, 04.05.2020 року, 20.05.2020 року, 05.06.2020 року, 18.06.2020 року, 06.08.2020 року, 05.10.2020 року, 26.10.2020 року, 26.10.2020 року, 16.11.2020 року, 21.12.2020 року, 21.12.2020 року, 11.01.2021 року, 30.03.2021 року, 13.04.2021 року, 15.04.2021 року, 29.04.2021 року, 21.05.2021 року, 31.05.2021 року, 04.06.2021 року, 11.06.2021 року; ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року, 18.06.2020 року та 11.01.2021 року про витребування доказів; ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 11.02.2020 року, 11.03.2020 року, 20.10.2020 року та 06.04.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення відеоконференції; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 12.03.2020 року про відмову у задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.10.2020 року про заміну відповідача у справі; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року про об`єднання справ в одне провадження; рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року.

Позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 було направлено на адресу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області копії письмових доказів та процесуальних документів, що були предметом розгляду вказаної цивільної справи №409/479/17, а саме: позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 від 05.06.1997 року; договір позики від 21.11.2016 року; розписку про отримання грошових коштів від 21.11.2016 року; Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 від 03.02.2017 року №79578105; Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 від 07.02.2017 року №79753894; детальну інформацію про фізичну особу ОСОБА_2 з офіційного сайту Міністерства юстиції України від 07.02.2017 року; заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів; заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 07 березня 2017 року про забезпечення позову у справі №409/479/17 (провадження №2/409/369/17); заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року у справі №409/479/17 (провадження №2/409/369/17); супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.10.2017 року про направлення заочного рішення ОСОБА_4 ; заяву ОСОБА_3 від 27.07.2018 року про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2018 року про прийняття до провадження заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 11.10.2018 року про направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухвали суду від 11.10.2018 року по цивільній справі №409/479/17; заяву ОСОБА_2 від 25.07.2018 року про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 18.10.2018 року про прийняття до провадження заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року та об`єднання справи за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року та справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року, в одне провадження; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 11.10.2018 року про направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухвали суду від 18.10.2018 року по цивільній справі №409/479/17; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. про надання додатків до заяви про перегляд заочного рішення, від 05.11.2018 року; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 02.11.2018 року; заяву представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. про залучення до участі у справі правонаступника відповідача від 04.08.2020 року; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2020 року №59845983; зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним від 19.10.2020 року; паспорт громадянки України ОСОБА_2 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яке видане 12 березня 2005 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції; свідоцтво про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_4 , яке видане 21 березня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції; свідоцтво про народження ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 , яке видане 18 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві; свідоцтво про народження ОСОБА_8 , серії НОМЕР_6 , яке видане 28 березня 2008 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції; довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1925, яка видана 13.11.2019 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , серії НОМЕР_7 , яке видане 30 липня 2019 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 №573, яке видане 30.07.2019 року Києво-Святошинським районним відділенням Київського обласного бюро судово-медичних експертиз; довідку від 30.07.2019 року про причину смерті ОСОБА_3 , яка видана 30.07.2019 року Києво-Святошинським районним відділенням Київського обласного бюро судово-медичних експертиз; довідку №6603, яка видана на ім`я ОСОБА_3 травмпунктом Київської міської клінічної лікарні №4; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0007114 від 25.07.2018 року; договір оренди житлового приміщення №07092015 від 07.09.2015 року; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року про об`єднання зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (цивільна справа №409/479/17); супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року про направлення ОСОБА_4 копії ухвали суду від 16.11.2020 року; копію відзиву ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву від 11.01.2021 року; довідку №5100/АП/20-40-73-05-06, яка видана Головним управлінням ДПС у Харківській області Державної податкової служби України 18.05.2021 року, на ім`я ОСОБА_1 ; відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які видані Центральним управління Головного управління ДПС у Харківській області на ім`я ОСОБА_1 08 грудня 2020 року №283555/1359/20-40-73-03-15 та 28 грудня 2020 року №284482/1406/20-40-73-03-15; лікарський висновок на ім`я ОСОБА_1 від 26.09.2017 року; рішення ЛКК №185 від 20.06.2018 року, яке видане Харківською міською поліклінікою №26 на ім`я ОСОБА_1 ; відповідь на відзив на зустрічну позовну представника позивача ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В.; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 20.01.2021 року №241177562; лист слідчого СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павєлко А. адвокату Литвин О.В. від 24.05.2021 року №22090/111/35-2021; лист слідчого СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павєлко А. адвокату Литвин О.В. від 19.05.2021 року; постанову слідчого СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. про відмову в задоволенні клопотання від 22.05.2021 року; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. від 15.12.2020 року про долучення доказів; листи на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 18.05.2021 року про надання копій процесуальних документів; супровідний лист слідчого ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. адвокату Литвин О.В. №21750 від 19.05.2021 року щодо надання процесуальних документів; лист представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 22.05.2021 року №66/21; лист слідчого ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. адвокату Литвин О.В. №22089 від 24.05.2021 року; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 21.05.2021 року №61/21 про надання копій процесуальних документів; супровідний лист слідчого ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. адвокату Литвин О.В. №22091 від 24.05.2021 року щодо надання процесуальних документів; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000055 від 27.01.2021 року; доручення начальника СВ Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області Стотченка А. щодо проведення досудового розслідування від 27.01.2021 року; повідомлення слідчого СВ Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області Джоджугова А. щодо початку досудового розслідування від 27.01.2021 року; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000055 від 27.01.2021 року; доручення заступника начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Омельченка С. щодо проведення досудового розслідування від.31.03.2021 року; постанова заступника начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Омельченка С. щодо призначення групи слідчих від 02.04.2021 року; клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо долучення доказів від 19.05.2021 року; супровідний лист старшого слідчого ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Дрьомова О.В. №3000 від 18.02.2021 року щодо направлення директору Луганського НДЕКЦ МВС України матеріалів кримінального провадження №0000055 від 27.01.2021 року для проведення комплексної комп`ютерно-технічної експертизи; супровідний лист заступника директора Луганського НДЕКЦ МВС України Крапівцева О. №19/113/13-3913-2021 від 31.03.2021 року щодо направлення висновку експерта до ВП №1 Сєвєродонецького районного управління поліції; довідка вартості проведеної судової комп`ютерної технічної експертизи №Д-19/113-21/2384 від 31.03.2021 року; висновок експерта №КСЕ-19/113-21/2384 від 31.03.2021 року; супровідний лист старшого слідчого ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Дрьомова О.В. щодо направлення кримінального провадження до Донецького НДІСЕ для проведення почеркознавчої експертизи від 18.02.2021 року №1917/111/36-2021; супровідний лист начальника Луганського відділення Донецького НДІСЕ Гавриленко Н. щодо направлення до ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області висновку експерта від 14.04.2021 року №79-80/08; висновок експерта №79-80/08 від 14.04.2021 року; супровідний лист старшого слідчого ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Дрьомова О.В. від 17.02.2021 року щодо направлення до Рубіжанського відділення Луганського обласного СМЕ кримінального провадження №0000055 від 27.01.2021 року для проведення судово-медичної експертизи; супровідний лист начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи відділу комісійних експертиз судово-медичних експертиз Хамчича Є. від 22.03.2021 року №06-03/210 щодо направлення висновку експерта №6/14 та матеріалів кримінального провадження до ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області; висновок експерта №6/14 від 22.03.2021 року; клопотання адвоката потерпілої ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення від 18.05.2021 року №58/21; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо здійснення запиту до органів реєстрації актів цивільного стану від 29.10.2019 року; ухвала Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року про скасування заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року у справі №409/479/17; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про направлення ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року для відома; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року про направлення ОСОБА_4 ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року для відома; ухвала Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року про витребування доказів; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо здійснення запиту до органів реєстрації актів цивільного стану від 10.03.2020 року; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо долучення доказів від 24.05.2021 року; рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року у справі №409/479/17; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 29.06.2021 року щодо направлення ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 копії рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.06.2021 року для відома; апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.06.2021 року у справі №409/479/17; відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. від 26.08.2021 року; ухвала Луганського апеляційного суду від 06.08.2021 року щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.06.2021 року; супровідний лист Луганського апеляційного суду від 09.08.2021 року про направлення ухвали Луганського апеляційного суду від 06.08.2021 року ОСОБА_4 ; постанова Луганського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року у цивільній справі №409/479/17; супровідний лист Луганського апеляційного суду від 10.12.2021 року про направлення постанови Луганського апеляційного суду від 25.11.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ; ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2022 року про відкриття касаційного провадження; ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2023 року про направлення до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області копії матеріалів касаційного провадження №61-21003ск21.

Крім того, з метою відновлення втраченого судового провадження судом були досліджені відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень та виявлено наступні процесуальні документи, що містилися у втраченому судовому провадженні №409/479/17, а саме: заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року; ухвала Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 лютого 2019 року про скасування заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року; вступна та резолютивна частини постанови Луганського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року; повний текст постанови Луганського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року. Електронні копії зазначених вище процесуальних документів підписані електронним цифровим підписом судді та внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007) (далі - Порядок).

Згідно з абз. 4 п. 3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Пункти 12-13 Порядку передбачають, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

Згідно з п. 20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Також суд при вирішенні даного питання враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

На підставі зібраних і перевірених судом матеріалів, суд вважає за необхідне відновити частково втрачене судове провадження справи №409/479/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 353, 354, 493, 494 ЦПК України, - суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі за єдиним унікальним номером 409/479/17, номер провадження 2/409/174/21, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Відновити та долучити до справи наступні письмові докази та процесуальні документи: ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області про проведення відеоконференцій від 18.04.2019 року, 19.04.2019 року, 20.05.2019 року, 16.08.2019 року, 13.09.2019 року, 30.09.2019 року, 08.11.2019 року, 17.02.2020 року, 17.02.2020 року, 06.04.2020 року, 04.05.2020 року, 20.05.2020 року, 05.06.2020 року, 18.06.2020 року, 06.08.2020 року, 05.10.2020 року, 26.10.2020 року, 26.10.2020 року, 16.11.2020 року, 21.12.2020 року, 21.12.2020 року, 11.01.2021 року, 30.03.2021 року, 13.04.2021 року, 15.04.2021 року, 29.04.2021 року, 21.05.2021 року, 31.05.2021 року, 04.06.2021 року, 11.06.2021 року; ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року, 18.06.2020 року та 11.01.2021 року про витребування доказів; ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 11.02.2020 року, 11.03.2020 року, 20.10.2020 року та 06.04.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення відеоконференції; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 12.03.2020 року про відмову у задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.10.2020 року про заміну відповідача у справі; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року про об`єднання справ в одне провадження; позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 від 05.06.1997 року; договір позики від 21.11.2016 року; розписку про отримання грошових коштів від 21.11.2016 року; Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 від 03.02.2017 року №79578105; Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 від 07.02.2017 року №79753894; детальну інформацію про фізичну особу ОСОБА_2 з офіційного сайту Міністерства юстиції України від 07.02.2017 року; заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів; заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 07 березня 2017 року про забезпечення позову у справі №409/479/17 (провадження №2/409/369/17); заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року у справі №409/479/17 (провадження №2/409/369/17); супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.10.2017 року про направлення заочного рішення ОСОБА_4 ; заяву ОСОБА_3 від 27.07.2018 року про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2018 року про прийняття до провадження заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 11.10.2018 року про направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухвали суду від 11.10.2018 року по цивільній справі №409/479/17; заяву ОСОБА_2 від 25.07.2018 року про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 18.10.2018 року про прийняття до провадження заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року та об`єднання справи за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року та справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року, в одне провадження; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 11.10.2018 року про направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухвали суду від 18.10.2018 року по цивільній справі №409/479/17; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. про надання додатків до заяви про перегляд заочного рішення, від 05.11.2018 року; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 02.11.2018 року; заяву представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. про залучення до участі у справі правонаступника відповідача від 04.08.2020 року; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2020 року №59845983; зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним від 19.10.2020 року; паспорт громадянки України ОСОБА_2 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яке видане 12 березня 2005 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції; свідоцтво про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_4 , яке видане 21 березня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції; свідоцтво про народження ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 , яке видане 18 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві; свідоцтво про народження ОСОБА_8 , серії НОМЕР_6 , яке видане 28 березня 2008 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції; довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1925, яка видана 13.11.2019 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , серії НОМЕР_7 , яке видане 30 липня 2019 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 №573, яке видане 30.07.2019 року Києво-Святошинським районним відділенням Київського обласного бюро судово-медичних експертиз; довідку від 30.07.2019 року про причину смерті ОСОБА_3 , яка видана 30.07.2019 року Києво-Святошинським районним відділенням Київського обласного бюро судово-медичних експертиз; довідку №6603, яка видана на ім`я ОСОБА_3 травмпунктом Київської міської клінічної лікарні №4; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0007114 від 25.07.2018 року; договір оренди житлового приміщення №07092015 від 07.09.2015 року; ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року про об`єднання зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (цивільна справа №409/479/17); супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року про направлення ОСОБА_4 копії ухвали суду від 16.11.2020 року; копію відзиву ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву від 11.01.2021 року; довідку №5100/АП/20-40-73-05-06, яка видана Головним управлінням ДПС у Харківській області Державної податкової служби України 18.05.2021 року, на ім`я ОСОБА_1 ; відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які видані Центральним управління Головного управління ДПС у Харківській області на ім`я ОСОБА_1 08 грудня 2020 року №283555/1359/20-40-73-03-15 та 28 грудня 2020 року №284482/1406/20-40-73-03-15; лікарський висновок на ім`я ОСОБА_1 від 26.09.2017 року; рішення ЛКК №185 від 20.06.2018 року, яке видане Харківською міською поліклінікою №26 на ім`я ОСОБА_1 ; відповідь на відзив на зустрічну позовну представника позивача ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В.; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 20.01.2021 року №241177562; лист слідчого СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павєлко А. адвокату Литвин О.В. від 24.05.2021 року №22090/111/35-2021; лист слідчого СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А. адвокату Литвин О.В. від 19.05.2021 року; постанову слідчого СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. про відмову в задоволенні клопотання від 22.05.2021 року; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. від 15.12.2020 року про долучення доказів; листи на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 18.05.2021 року про надання копій процесуальних документів; супровідний лист слідчого ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. адвокату Литвин О.В. №21750 від 19.05.2021 року щодо надання процесуальних документів; лист представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 22.05.2021 року №66/21; лист слідчого ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. адвокату Литвин О.В. №22089 від 24.05.2021 року; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 21.05.2021 року №61/21 про надання копій процесуальних документів; супровідний лист слідчого ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Павелко А.О. адвокату Литвин О.В. №22091 від 24.05.2021 року щодо надання процесуальних документів; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000055 від 27.01.2021 року; доручення начальника СВ Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області Стотченка А. щодо проведення досудового розслідування від 27.01.2021 року; повідомлення слідчого СВ Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області Джоджугова А. щодо початку досудового розслідування від 27.01.2021 року; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000055 від 27.01.2021 року; доручення заступника начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Омельченка С. щодо проведення досудового розслідування від.31.03.2021 року; постанова заступника начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Омельченка С. щодо призначення групи слідчих від 02.04.2021 року; клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо долучення доказів від 19.05.2021 року; супровідний лист старшого слідчого ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Дрьомова О.В. №3000 від 18.02.2021 року щодо направлення директору Луганського НДЕКЦ МВС України матеріалів кримінального провадження №0000055 від 27.01.2021 року для проведення комплексної комп`ютерно-технічної експертизи; супровідний лист заступника директора Луганського НДЕКЦ МВС України Крапівцева О. №19/113/13-3913-2021 від 31.03.2021 року щодо направлення висновку експерта до ВП №1 Сєвєродонецького районного управління поліції; довідка вартості проведеної судової комп`ютерної технічної експертизи №Д-19/113-21/2384 від 31.03.2021 року; висновок експерта №КСЕ-19/113-21/2384 від 31.03.2021 року; супровідний лист старшого слідчого ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Дрьомова О.В. щодо направлення кримінального провадження до Донецького НДІСЕ для проведення почеркознавчої експертизи від 18.02.2021 року №1917/111/36-2021; супровідний лист начальника Луганського відділення Донецького НДІСЕ Гавриленко Н. щодо направлення до ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області висновку експерта від 14.04.2021 року №79-80/08; висновок експерта №79-80/08 від 14.04.2021 року; супровідний лист старшого слідчого ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Дрьомова О.В. від 17.02.2021 року щодо направлення до Рубіжанського відділення Луганського обласного СМЕ кримінального провадження №0000055 від 27.01.2021 року для проведення судово-медичної експертизи; супровідний лист начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи відділу комісійних експертиз судово-медичних експертиз Хамчича Є. від 22.03.2021 року №06-03/210 щодо направлення висновку експерта №6/14 та матеріалів кримінального провадження до ВП №1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області; висновок експерта №6/14 від 22.03.2021 року; клопотання адвоката потерпілої ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до начальника СВ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення від 18.05.2021 року №58/21; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо здійснення запиту до органів реєстрації актів цивільного стану від 29.10.2019 року; ухвала Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року про скасування заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.10.2017 року у справі №409/479/17; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про направлення ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року для відома; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року про направлення ОСОБА_4 ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року для відома; ухвала Білокуракинського районного суду Луганської області від 09.12.2019 року про витребування доказів; клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо здійснення запиту до органів реєстрації актів цивільного стану від 10.03.2020 року; клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. до Білокуракинського районного суду Луганської області щодо долучення доказів від 24.05.2021 року; супровідний лист Білокуракинського районного суду Луганської області від 29.06.2021 року щодо направлення ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 копії рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.06.2021 року для відома; апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.06.2021 року у справі №409/479/17; відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Литвин О.В. від 26.08.2021 року; ухвала Луганського апеляційного суду від 06.08.2021 року щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.06.2021 року; супровідний лист Луганського апеляційного суду від 09.08.2021 року про направлення ухвали Луганського апеляційного суду від 06.08.2021 року ОСОБА_4 ; супровідний лист Луганського апеляційного суду від 10.12.2021 року про направлення постанови Луганського апеляційного суду від 25.11.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Відновити тексти процесуальних документів:

- повний текст рішення Білокуракинського районного суду Луганської області у справі №409/479/17 від 22 червня 2021 року, наступного змісту:

Справа №409/479/17

Пров. №2/409/174/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: А.Г.Акименко

за участю представника позивача - відповідача: ОСОБА_4

за участю представника відповідача - позивача: О.В.Литвин

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.11.2016 між ним та чоловіком відповідачки - ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого він передав ОСОБА_3 у позику грошові кошти в сумі 200000 дол.США, на підтвердження чого ОСОБА_3 власноручно написав розписку. Повернути борг ОСОБА_3 зобов`язався в строк до ІНФОРМАЦІЯ_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. Позивач просить стягнути з дружини померлого ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 200000 дол.США, що в перерахунку на гривні по курсу НБУ станом на 01.02.2017р. складає 5414000 грн, а також судові витрати, понесені ним при зверненні до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

В обґрунтування своїх вимог відповідачка-позивачка зазначила, що зі слів чоловіка ОСОБА_3 , їй достовірно відомо, що 21.11.2016, приблизно о 17 годині, до нього підійшли невідомі озброєні люди в масках та, застосувавши фізичне насильство, наділи мішок на голову, заштовхали його до мікроавтобусу, де зв`язали та вивезли у невідомому напрямку. Далі, невідомі особи привезли її чоловіка до лісу та застосували до нього фізичне насильство та психологічний тиск. В результаті чого, невідомі особи, шляхом фізичного насильства та психологічного тиску, а також погроз вбивством, примусили її чоловіка ОСОБА_3 проти його справжньої волі, підписати договір позики та розписку від 21.11.2016 про нібито одержання ним від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 200 000 доларів США. В момент застосування до її чоловіка фізичного насильства та психологічного тиску, невідомі особи, які його викрали, попередили, щоб він не звертався до органів поліції, інакше постраждають члени його родини. Після того, як ОСОБА_3 через фізичне насильство та психологічний тиск був вимушений підписати договір позики та розписку, його відпустили. Насправді ніяких грошових коштів ОСОБА_3 від ОСОБА_1 ніколи не отримував. Наступного дня на мобільний телефон її чоловіка від невідомих осіб почали надходити дзвінки з погрозами. Вони вимагали термінового повернення неіснуючого боргу в розмірі 200 000 доларів США та попереджували, що у випадку непо¬вернення грошей, у членів його родини будуть серйозні проблеми зі здоров`ям, а діти можуть одного дня не повернутися зі школи. Також вони попереджали, щоб вони не звертались до органів поліції. Всі ці погрози вони сприймали реально, але до правоохоронних органів не звертались, тому що боялися за своє життя та життя їхніх неповнолітніх дітей. До кінця 2016 року на мобільний телефон ОСОБА_3 продовжували надходити дзвінки з погрозами та вимогами повернути ОСОБА_1 борг. Починаючи з листопада 2016 року її сім`я перебуває в стані страху за своє життя та нескінченного стресу. 12.07.2018 вони випадково дізналися, що у Білокуракинському районному суді Луганської області знаходиться справа № 409/479/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 .. 25.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся з письмової заявою про вчинення кримінального правопорушення до Голосіївського управління Національної поліції у м. Києві. За даним фактом Голосіївським управлінням Національної поліції у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0007114 від 25.07.2018 за ч. 2 ст. 146 КК України. Після того, як вони звернулись до поліції, погрози її чоловіку продовжували надходити. Йому телефонували невідомі та вимагали з`явитися до ОСОБА_1 для вирішення фінансових питань. Погрожували вбивством дітей та пошкодженням майна. ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік ОСОБА_3 раптово помер. Згідно з довідки про причину смерті № 573 від 30.07.2019 його смерть настала в результаті набряку, набухання головного мозку, базального субарахноїдального крововиливу. Смерть чоловіка ОСОБА_3 відповідачка-позивачка пов`язує з тілесними ушкодженнями, які йому заподіяли невідомі особи 21.11.2016, під час викрадення на замовлення ОСОБА_1 , а також з багаторічним психологічним тиском та жорстким залякуванням останнім її чоловіка. У зв`язку з викладеним відповідачка-позивачка просить суд визнати недійсним договір позики від 21.11.2016 та розписку від 21.11.2016, які укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо отримання ОСОБА_3 поворотної фінансової допомоги у розмірі 200000 дол США.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що договір позики та розписка підписані її чоловіком проти його волі і внаслідок застосування до нього фізичного насильства та психологічного тиску з боку невідомих їй осіб, які діяли в інтересах ОСОБА_10 .. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач-відповідач надав до суду відзив на зустрічний позов, в якому зазначив, що зустрічний позов не визнає та просить залишити його без задоволення з огляду на те, що ОСОБА_3 до моменту своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та з моменту безспірної обізнаності про існування рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 суми боргу (12.07.2018), особисто не виживав жодних дій, направлених на спростування договору позики від 21.11.2016, укладеного з ОСОБА_1 .. А нібито звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів з цього приводу є лише 25.07.2018, тобто після обізнаності факту існування рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 21.11.2016 у розмірі 5 414 000 грн, не є належним доказом у підтвердження тих обставин, на які посилається позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , в тому числі з підстав того, що вказане кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 порушено за фактом викрадення заявника ОСОБА_3 у м. Києві, до якого ОСОБА_1 жодного відношення не має та жодного разу, починаючи з 25.07.2018, не викликався до правоохоронних органів для надання свідчень чи з інших підстав. Як зрозуміло зі змісту зустрічної позовної заяви станом на даний час будь-якого обвинувального вироку за результатами розгляду кримінального провадження, порушеного за заявою ОСОБА_3 , не постановлено. Відтак, відповідно до загальної презумпції невинуватості особи, яка закріплена в ст. 62 Конституції України, будь-яка особа вважається невинуватою у вчиненні тих діянь, з приводу протиправності яких звертався ОСОБА_3 .. Особисто ОСОБА_1 або будь-які інші особи в його інтересах не вчиняли жодних протиправних дій по відношенню до ОСОБА_3 .. ОСОБА_1 у вказаний період тяжко хворів на онкологічну хворобу та у вересні 2017 року був прооперований за кордоном, а вирішенням питання щодо повернення боргу займалися його довірені особи, які після настання обставин, обумовлених умовами договору позики від 21.11.2016, звернулися з відповідним позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу. Просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву відповідач -позивач зазначила, що 04.10.2017 року по справі було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнили повністю. За час проведення судового розгляду справи ОСОБА_3 до Білокуракинського районного суду Луганської області не викликали і про те, що йде судовий розгляд йому відомо не було. 12.07.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 випадково, при здійсненні нотаріальних дій, дізналися, що у Білокуракинському районному суді Луганської області знаходиться справа № 409/479/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і що з метою забезпечення позивних вимог ОСОБА_1 судом накладено арешт на все майно, яке належало ОСОБА_3 та його дружині. Після цього ОСОБА_3 25.07.2018 року звернувся з письмової заявою про вчинення кримінального правопорушення до Голосіївського управління Національної поліції у м. Києві. За даним фактом Голосіївським управлінням Національної поліції у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0007114 від 25.07.2018 за ч. 2 ст. 146 КК України. 27.02.2019 року ОСОБА_3 звернувся с заявою до Білокуракинського районного суду Луганської області про перегляд заочного рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 раптово помер.

Вважає, що договір позики від 21.11.2016 є недійсним, тому що підписаний її чоловіком ОСОБА_3 проти його справжньої волі, внаслідок застосування до нього фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, в інтересах та на замовлення ОСОБА_1 .. Просила задовольнити її позовну вимоги та відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив їх задовольнити, зустрічний позов не визнав і просив у його задоволенні відмовити, надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві та відзиві на зустрічний позов.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, вимоги зустрічного позову підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеному в зустрічній позовній заяві, відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву. Зазначила, що до цих подій прізвище ОСОБА_11 взагалі не була відоме ні їй, ні її чоловікові, з такою людиною вони не були знайомі.

Представник відповідачки-позивачки ОСОБА_9 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_12 , доповнивши, що і договір, і розписки заповнені ОСОБА_3 , але під впливом, що підтверджено експертизою. Під час допиту в Голосіївському РВ ОСОБА_3 детально розповідав про його викрадення. В цей період ОСОБА_12 була зареєстрована як ВПО в м. Суми, проте, проживала в м. Києві. Вважає, що ОСОБА_1 не мав такого доходу, щоб дійсно давати в борг 200000 доларів США, та посилання представника на хворобу ОСОБА_1 , довідки про яку датовані 2017 роком, не мають відношення до подій, які сталися 21.11.2016.

Представник відповідачки-позивачки ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача-відповідача, відповідачки-позивачки та представника відповідача-позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_1 200000 дол.США та зобов`язався повернути в строк до 31.01.2017 року, про що власноручно написав розписку (т. 5 а.с. 27-30).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 92).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а.с. 159).

Відповідно до інформації, наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Владимирським В.Ю. вих.№24/02-14 від 09.07.2020, 29.01.2020 за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини була заведена спадкова справа №2/2020 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .. За вказаною спадковою справою коло спадкоємців складає: дружина померлого - ОСОБА_2 , діти померлого - ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (т.3 а.с. 23).

Згідно довідки № 6603, наданої травмпунктом Київської міської клінічної лікарні №4, ОСОБА_3 22.11.2016 звертався в травмпункт з приводу тілесних ушкоджень: забій, забита рана м`яких тканин голови, перелом 7-го ребра, гематома забій м`яких тканин грудини, забій 5-го пальця лівої китиці і лівої ступні (т.3 а.с.100).

Відповідно до висновку експерта №79-80/08, складеного 14.04.2021 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000055 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України підписи від імені ОСОБА_3 в«ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21.11.2016 у трьох рядках «Заемщик» та справа від рукописного запису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» і «РАСПИСКЕ О получении денежной суммы» від 21.11.2016 у графі «получил:» справа від рукописного напису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» -виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів, підписи від імені ОСОБА_3 в «ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21.11.2016 у трьох рядках «Заемщик» та справа від рукописного запису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» і « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 21.11.2016 у графі «получил:» справа від рукописного запису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» виконані ОСОБА_3 та встановити, чи виконані досліджувані підписи під впливом збиваючих факторів не виявляється можливим, всі рукописні записи в «ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21.11.2016 і «РАСПИСКЕ О получении денежной суммы» від 21.11.2016 виконані ОСОБА_3 , досліджувані рукописні записи виконані під впливом тимчасових (епізодичних) збиваючих факторів природного характеру, таких як незвичний психофізіологічний чи емоційний стан (хвилювання, страх тощо) (т.4 а.с.184-194).

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Представником відповідча-позивача наданий висновок експерта, проведений в межах розслідування кримінального провадження, несеного до ЄРДР за № 0000055 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із чим вважає можливим прийняти його до уваги.

Допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_8 , суду пояснила, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. В той день мати повернулася з роботи одна, сказала, що не знає де батько і вона не може до нього додзвонитися. Потім через деякий час він подзвонив та сказав, що все нормально, приїхав додому майже одночасно з її хрещеним. Батько був весь опухлий, червоний, ноги були в синяках, опухлі, коліна також, була опухла голова, пошкодження грудної клітини, пізніше узнали, що були зламані ребра. Вона уже злякалася, но батько сказав, що все буде добре і почав розповідати, що його викрали та змусили написати боргову розписку. З наступного дня йому почали дзвонити та вимагати гроші. Їй заборонили виходити в будь-які соціальні мережі, вона звідси видалилася. В школу батько її відвозив та забирав, одну нікуди не відпускав. Через соціальні мережі батько шукав людей, які його викрали, вона йому в цьому допомагала, практично, комп`ютерними пошуками займалася вона. Часто до них додому приїжджали люди, вимагали, щоб хтось вийшов. Одного разу біля магазину їх чекав високий чоловік. В цей час батько тримав брата на руках, чоловік його штовхнув і брат упав на землю. Тоді вона сказала, що викличе поліцію і чоловік пішов. Через деякий час вони з батьками уїхали, в цей час підпалили стоматологію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він є другом сім`ї ОСОБА_15 , хрещеним батьком їх доньки ОСОБА_16 . ОСОБА_3 завжди був порядною людиною, наскільки йому відомо, грошей він ні у кого не займав. 21.11.2016 йому подзвонила ОСОБА_17 та сказала, що ОСОБА_18 зник, уїхав на 30 хвилин, но не повернувся та з ним немає зв`язку. Близько 9 години він приїхав додому до ОСОБА_15 , десь приблизно о 10.30 ОСОБА_19 подзвонив ОСОБА_17 і невдовзі приїхав додому. Він був весь опухлий, одяг брудний. У нього були садна, вони йому надали першу допомогу. Після чого ОСОБА_19 розповів, що його викрали, били, вивезли в ліс, примусили написати боргову розписку. При цьому ОСОБА_19 сказав, що він гроші в борг не брав. Сказав, що розписку писав на прізвище ОСОБА_11 . Після цього дня знає, що їх сім`ї погрожували. ОСОБА_19 йому казав, що йому дзвонили та погрожували. Також знає, що їм підпалили стоматологію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він працює лікарем. 21.11.2016 був черговим в травматології. Десь о 8.30 на прийом прийшов чоловік віком приблизно 35 років. Це був ОСОБА_15 . У нього були встановлені тілесні ушкодження, на питання звідки, він пояснив, що його 21.11.2016 викрали та примусово вивезли в ліс, били, змусили написати боргову розписку. Коновалов був в стресовому стані. Він йому призначив лікування та консультацію лікарів хірурга і невролога, свій консультативний висновок лікарі записують в журнал. Про свій огляд він видав довідку хворому. Про дану подію він повідомив по 102 та здійснив запис в журналі прийому травмованих осіб і в журналі кримінальних травм. На допит в м.Києві до поліції його не викликали. Допитували тільки в м. Рубіжне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 231 ЦК України судом визнається недійсним правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи.

Для визнання правочину недійсним позивач має довести наступні обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється.

При вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 442/158/18.

У разі вчиненням правочину під впливом насильства формування волі особи, яка вчиняє правочин, відбувається внаслідок втручання стороннього фактора - фізичного чи психічного тиску з боку контрагента або іншої особи з метою спонукання до вчинення тих дій, які особа не бажала б вчинити без наявності таких фізичних чи психічних страждань.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що всі рукописні записи в «ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21.11.2016 і «РАСПИСКЕ О получении денежной суммы» від 21.11.2016 виконані ОСОБА_3 , досліджувані рукописні записи виконані під впливом тимчасових (епізодичних) збиваючих факторів природного характеру, таких як незвичний психофізіологічний чи емоційний стан (хвилювання, страх тощо), що в сукупності з іншими доказами, а саме, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , довідкою з лікарні (т. 1 а.с.180) свідчить про вчинення правочину під впливом насильства.

Також, ч. 2 ст. 65 СК України передбачено, що при укладанні догорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не надавала згоди своєму чоловікові на укладення останнім договору позики з ОСОБА_1 на суму 200000 дол США.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 07.03.2017 року, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 65 СК України, ст.ст. 15, 202-204, 215, 231, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 106, 158, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір позики від 21.11.2016 та розписку від 21.11.2016, які укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо отримання ОСОБА_3 поворотної фінансової допомоги у розмірі 200000 дол США.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 07.03.2017 у цивільній справі № 409/479/17 у вигляді арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на частку у праві спільної сумісної власності подружжя майна, що придбане в період шлюбу та зареєстроване на дружину ОСОБА_2 , (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 01.09.1999, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача-відповідача: Цимбалюк Сергій Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 958 від 20.05.2011, адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_11 , виданий Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області 22.06.2005, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Представник відповідача-позивача: Литвин Олена Володимирівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000218 від 01.03.2019, адреса: АДРЕСА_6 .

Представник відповідача-позивача: Чікалов Андрій Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ № 2984 від 25.07.2019, адреса: АДРЕСА_6 .

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 29.06.2021 року.

- повний текст постанови Луганського апеляційного суду у справі №409/479/17 від 25 листопада 2021 року, наступного змісту:

Справа № 409/479/17

Провадження № 22-ц/810/713/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Луганської В.М., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року ухваленого судом у складі: судді Максименко О. Ю.в приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

встановив:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в сумі 5 414000 гривень, який мотивований тим, що 21 листопада 2016 року між ним та ОСОБА_3 укладений договір позики, за яким він передав останньому у позику грошові кошти в сумі 200000 доларів США, про що отримано розписку.

За умовами вказаного договору позичальник зобов`язався повернути суму позики до 31 січня 2018 року. Проте, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_3 у встановлений договором строк не виконав.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер.

Правонаступником померлого відповідача ОСОБА_3 є ОСОБА_2 на підставі ухвали суду першої інстанції від 05 жовтня 2020 року.

20 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд, визнати недійсними договір позики та розписку від 21 листопада 2016 року, які укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо отримання останнім поворотної фінансової допомоги у розмірі 200000 доларів США.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що оспорюваний договір позики та розписка підписані ОСОБА_3 проти його волі і внаслідок застосування до нього фізичного насильства та психологічного тиску з боку інших осіб, за такими обставинами.

Зі слів ОСОБА_3 , відповідачка ОСОБА_2 достовірно обізнана про те, що 21 листопада 2016 року, приблизно о 17 годині, до її чоловіка ОСОБА_3 підійшли невідомі озброєні люди в масках та, застосувавши фізичне насильство, наділи на голову мішок, заштовхали його до мікроавтобусу, де зв`язали та вивезли у невідомому напрямку. Далі, невідомі особи привезли ОСОБА_3 до лісу та застосували до нього фізичне насильство та психологічний тиск. В результаті чого, невідомі особи, шляхом фізичного насильства та психологічного тиску, а також погроз вбивством, примусили ОСОБА_3 проти його справжньої волі, підписати договір позики та розписку від 21 листопада 2016 про нібито одержання ним від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 200 000 доларів США. В момент застосування до ОСОБА_3 фізичного насильства та психологічного тиску, невідомі особи, які його викрали, попередили, щоб він не звертався до органів поліції, інакше постраждають члени його родини. Після того, як ОСОБА_3 через фізичне насильство та психологічний тиск був вимушений підписати договір позики та розписку, його відпустили. Насправді ніяких грошових коштів ОСОБА_3 від ОСОБА_1 ніколи не отримував. 22 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до травмпункту Київської міської клінічної лікарні №4, та пройшов медичне обстеження. Наступного дня на мобільний телефон ОСОБА_3 від невідомих осіб почали надходити дзвінки з погрозами. Вони вимагали термінового повернення неіснуючого боргу в розмірі 200 000 доларів США та попереджували, що у випадку непо-вернення грошей, у членів його родини виникнуть проблеми зі здоров`ям, а діти можуть одного дня не повернутися зі школи. Всі ці погрози подружжя ОСОБА_15 сприймали реально, але до правоохоронних органів не звертались, через побоювання за своє життя та життя їхніх неповнолітніх дітей. До кінця 2016 року на мобільний телефон ОСОБА_3 продовжували надходити дзвінки з погрозами та вимогами повернути ОСОБА_1 борг. Починаючи з листопада 2016 року сім`я відповідачки перебуває в стані страху за своє життя та нескінченного стресу. 12 липня 2018 подружжя Коновалових випадково дізналися, що у Білокуракинському районному суді Луганської області знаходиться справа № 409/479/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 25 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся з письмової заявою про вчинення кримінального правопорушення до Голосіївського управління Національної поліції у м. Києві. За даним фактом Голосіївським управлінням Національної поліції у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0007114 від 25 липня 2018 року за ч. 2 ст. 146 КК України, проте, погрози ОСОБА_3 продовжували надходити, шляхом телефонних дзвінків від невідомих осіб, які вимагали з`явитися до ОСОБА_1 для вирішення фінансових питань, при цьому погрожували вбивством дітей та пошкодженням майна. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер. Згідно довідки про причину смерті № 573 від 30 липня 2019 року його смерть настала в результаті набряку, набухання головного мозку, базального субарахноїдального крововиливу. Смерть чоловіка ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 пов`язує з тілесними ушкодженнями, які йому заподіяли невідомі особи 21 листопада 2016 року, під час викрадення на замовлення ОСОБА_1 , а також з багаторічним психологічним тиском та жорстким залякуванням останнім її чоловіка.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 .

Визнано недійсним договір позики від 21 листопада 2016 та розписку від 21 листопада 2016 року, які укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо отримання ОСОБА_3 поворотної фінансової допомоги у розмірі 200000 доларів США.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Цимбалюк С.В. просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 , та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .

За доводами апеляційної скарги, висновки суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 з підстав наведених у змісті оскаржуваного рішення є помилковими, судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, без врахування висновків Верховного Суду, що призвело до ухвалення незаконного рішення; в порушення норм ч.1 ст. 284 ЦПК України, суд своєю ухвалою від 18 жовтня 2018 року прийняв заяву від третьої особи ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року по цивільній справі №409/479/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та об`єднав в одне провадження справу із заявою ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного судового рішення; зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 подана поза межами строків визначених процесуальним законом, тому скаржник вважає, що суд мав її повернути, проте прийняв до провадження і об`єднав із первісним позовом ОСОБА_1 , при цьому зустрічний позов не відповідав вимогам ст. 175,177 ЦПК України, і крім того відповідачка подала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 поза межами строку встановленого ухвалою суду від 27 лютого 2019 року, а саме 20 жовтня 2020 року, який був прийнятий і врахований судом; судом всупереч ч.1,ч. 2 ст. 127 ЦПК України прийнято висновок експерта №79-80/08, від 14квітня 2021 року, хоча відповідачкою не заявлялось клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів; враховані судом обставини на які посилається відповідачка у своїй зустрічній позовній заяві в якості підстав позову не відповідають дійсним обставинам, які мають значення для правильного вирішення справи та не узгоджуються з обставинами зазначеними у фабулі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 липня 2018 року, яка не містить обставин стосовно того, що ОСОБА_1 змусив ОСОБА_3 підписати договір позики; судом не надано оцінки щодо часу зі спливом якого ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення, а саме після ухвалення 04 жовтня 2017 року Білокуракинським районним судом Луганської області заочного рішення , що скаржник вважає свідчить про намір на той час уникнути відповідальності за договором позики та повернення суми боргу у розмірі 200 000 доларів США відповідно до виданої ОСОБА_21 розписки від 21 листопада 2016 року; також поза увагою суду залишилось і те, що ОСОБА_2 лише 20 жовтня 2020 року вигадала історію про викрадення її чоловіка ОСОБА_3 та змушення останнього до підписання цивільно правової угоди, хоча в заяві про перегляд заочного рішення поданою остання вказувала, що з 01 грудня 2016 року по теперішній час вона проживає у м. Конотоп і до 01 серпня 2018 року їй взагалі не було відомо про договір позики; скаржник також вказує, що суд мав надати критичну оцінку як свідкам зі сторони відповідачки, оскільки вони є зацікавленими особами в результаті розгляду даної справи; матеріали справи не містять доказів, що тілесні ушкодження, які були нібито спричиненні ОСОБА_22 22 листопада 2016 року завдані з метою примушення останнього до укладення договору позики, проте судом враховано довідку з травмпункту Київської міської лікарні; висновком судово почеркознавчої експертизи від 14 квітня 2021 року підтверджується, що саме ОСОБА_3 підписав оспорюваний договір, і експертом не встановлено, що останній не усвідомлював значення своїх дій на час укладення договору позики; посилання суду на те, що ОСОБА_2 не давала згоду на укладення договору позики є недоцільним, оскільки для укладення цього договору отримання згоди другого з подружжя не потрібне, тому що цей правочин не стосується розпорядження спільним майном; розписка від 21 листопада 2016 року помилково визнана судом недійсною, оскільки сама по собі не є правочином, а підтверджує виключно укладення договору позики, і посвідчує факт передання грошей; складення боргової розписки, це вже є доказом факту отримання грошових коштів; необґрунтованими є посилання відповідачки про те, що розписка не містить особистих даних ОСОБА_1 , оскільки це не передбачено вимогами ст. 1047 ЦК України і не має правового значення; зміст висновку судово почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні від 27 січня 2021 року не підтверджує вчинення ОСОБА_3 оспорюваного договору саме внаслідок стороннього фізичного чи псіхогологічного тиску; висновки суду про наявність підстав для визнання договору позики недійсним є помилковими, оскільки наданий ОСОБА_1 договір позики та розписка є належним доказом як їх укладення, так і передачи грошової суми позичальнику, а доказів виконання зобов`язання відповідачкою не надано, правильність розрахунку заборгованісті не спростовано; докази надані відповідачкою судом першої інстанції прийняті з порушенням вимог процесуального закону, оскільки не засвідчені у встановленому законом порядку, та не надано доказів на підтвердження надання слідчим чи прокурором дозволу адвокату Литвин О.В. на розкриття відомостей досудового розслідування; ОСОБА_2 не є стороною договору позики, і нею недоведено порушення її прав та інтересів укладанням спірних договорів, що потребують захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Литвин О.В. посилаючись на необґрунтованість доводів скарги та законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи та пояснення представників учасників справи за доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд врахував позицію Верховного Суду викладену у постанові від 16 травня 2019 року у справі №442/158/18, та виходив з того, що відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 14 квітня 2021 року, встановлено, що всі рукописні записи в «ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21 листопада 2016 року і «РАСПИСКЕ О получении денежной суммы» від 21 листопада 2016 року виконані ОСОБА_3 , досліджувані рукописні записи виконані під впливом тимчасових (епізодичних) збиваючих факторів природного характеру, таких як незвичний психофізіологічний чи емоційний стан (хвилювання, страх тощо), що в сукупності з іншими доказами, зокрема, показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 допитаних судом, довідкою з лікарні свідчить про вчинення оспорюваного правочину під впливом насильства, тому є підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та відмови в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 . Крім того, судом зауважено, що матеріали справи не містять даних, які б свідчили про надання згоди відповідачкою ОСОБА_2 своєму чоловіку ОСОБА_3 на укладення останнім договору позики з ОСОБА_1 на суму 200 000доларів США, що передбачено частиною 2 статті 65 СК України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг цих правильних висновків суду не спростовують.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15 та у постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі №524/4946/16 -ц.

Судом першої інстанції встановлені та матеріалами справи підтверджуються такі факти та обставини справи.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження підстав позову, наданий договір позики від 21 листопада 2016 року за яким, ОСОБА_1 , як позикодавець надав ОСОБА_3 , як позичальнику позику у вигляді поворотної фінансової допомоги у розмірі 200 000 доларів США, яку останній зобов`язався повернути до 31 січня 2018 року.

Відповідно до розписки від 21 листопада 2016 року ОСОБА_3 підтвердив одержання від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 200 000 доларів США, що становить 5360000, 00 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер.

За інформацією, наданою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Владимирським В.Ю. вих.№24/02-14 від 09 липня 2020 року, 29 січня 2020 року за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини заведена спадкова справа №2/2020 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , за якою коло спадкоємців складає: дружина померлого - ОСОБА_2 , діти померлого - ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Правонаступником померлого ОСОБА_3 є його дружина відповідачка ОСОБА_2 , яка залучена судом до участі у даній справі зі сторони відповідача.

За вимогами ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Предметом позову є матеріально правова вимога позивача до відповідача щодо якої вона просить ухвалити рішення, а підставою обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Обгрунтовуючи зустрічні позовні вимоги відповідачка ОСОБА_2 посилається на те, що 21 листопада 2016 року її чоловіка ОСОБА_3 викрали невідомі озброєні особи, які були в масках та застосувавши відносно останнього фізичне насильство, вивезли до лісу, після чого, шляхом фізичного насильства та психологічного тиску, та погроз вбивством, примусили проти справжньої волі ОСОБА_3 , підписати договір позики та розписку від 21 листопада 2016 року про нібито одержані ним від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 200000 доларів США.

Отже, підставами зустрічного позову є вчинення ОСОБА_3 вказаного вище правочину, проти його справжної волі внаслідок застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку інших осіб.

Згідно з вимогами статей 202-204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Винна сторона (інша особа), яка застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобов`язана відшкодувати їй збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Для визнання правочину недійсним позивач має довести наступні обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється.

При вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

У разі вчиненням правочину під впливом насильства формування волі особи, яка вчиняє правочин, відбувається внаслідок втручання стороннього фактора - фізичного чи психічного тиску з боку контрагента або іншої особи з метою спонукання до вчинення тих дій, які особа не бажала б вчинити без наявності таких фізичних чи психічних страждань.

За вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до довідки № 6603, виданої травмпунктом Київської міської клінічної лікарні №4, ОСОБА_3 22 листопада 2016 року звертався в травмпункт з приводу тілесних ушкоджень: забій, забита рана м`яких тканин голови, перелом 7-го ребра, гематома забій м`яких тканин грудини, забій 5-го пальця лівої китиці і лівої ступні.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження:0007114, 25 липня 2018 року орган досудового розслідування: Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, до ЄРДР внесено відомості за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 146 КК України, за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 липня 2018 року поданою до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві про те, що 21 листопада 2016 року приблизно о 17 год.00 хв., невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_7 , незаконно позбавили його волі.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження:0000055, 27 січня 2021 року органом досудового розслідування: Рубіжанський відділ поліції Головного управліня Національної поліції в Луганській області до ЄРДР внесено відомості за правовою кваліфікацією ч. 1ст. 122 КК України, за заявою ОСОБА_2 від 27 січня 2021 року до ЧЧ Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області про те, що 21 листопада 2016 року, приблизно о 17.00 годині, невстановлені особи, знаходячись в районі будинку АДРЕСА_7 , застосували до її чоловіка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичне насильство та умисно завдали йому тілесних ушкоджень: забій, забита рана м`яких тканин голови, перелом 7-го ребра, гематома забій м`яких тканин грудини, забій 5-го пальця лівої китиці і лівої ступні, згідно медичної довідки №6603 від 22 листопада 2016 року.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці данні встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підтвердження підстав зустрічного позову, ОСОБА_2 серед іншого, наданий висновок експерта № 79-80/08, який прийнятий судом як належний та достовірний доказ, за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 27 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КК України.

Так, відповідно до вказаного вище висновку експерта №79-80/08, підписи від імені ОСОБА_3 в «ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21 листопада 2016 року у трьох рядках «Заемщик» та справа від рукописного запису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» і «РАСПИСКЕ О получении денежной суммы» від 21 листопада 2016 року у графі «получил:» справа від рукописного запису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів.

Підписи від імені ОСОБА_3 в «ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21 листопада 2016 року у трьох рядках «Заемщик» та справа від рукописного запису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» і «РАСПИСКЕ О получении

денежной суммы» від 21 листопада 2016 року у графі «получил:» справа від рукописного запису « ОСОБА_3 » в рядку «/подпись/» - виконані ОСОБА_3 . Встановити, чи виконані досліджувані підписи під впливом збиваючих факторів не виявляється можливим через причини викладені в п. 2 Дослідницької частини висновку.

Всі рукописні записи в «ДОГОВОРЕ ЗАЙМА» від 21 листопада 2016 року і «РАСПИСКЕ О получении денежной суммы» від 21 листопада 2016 року виконані ОСОБА_3 . Досліджувані рукописні записи виконані під впливом тимчасових (епізодичних) збиваючих факторів природного характеру, таких як незвичний психофізіологічний чи емоційний стан (хвилювання, страх тощо) (т.4 а.с.184-194).

Обставини якими обґрунтовуються зустрічні позовні вимоги зокрема, щодо насильницьких дій 21 листопада 2016 року у відношенні ОСОБА_3 і заподіяння йому тілесних ушкоджень з метою спонукання останнього на вчинення оспорюваного правочину, також підтверджуються показами допитаних судом свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 .

За вказаних обставин, колегія суддів вважає вірними висновки суду про доведеніть ОСОБА_2 підстав її зустрічного позову, а саме обставин, щодо вчинення ОСОБА_3 оспорюваного правочину від 21 листопада 2016 року проти його справжньої волі внаслідок застосування до нього 21 листопада 2016 року фізичного та психологічного тиску з боку інших осіб, тобто вчиненого під впливом насильства, та про відсутність підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 .

Доказів які б спростували висновки суду скаржником не надано.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірними і обґрунтованими висновки суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , і наявності підстав для визнання недійсними договору позики від 21 листопада 2016 року та розписки від 21 листопада 2016 року, з наведених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в порушення норм ч.1 ст. 284 ЦПК України, суд своєю ухвалою від 18 жовтня 2018 року прийняв заяву від третьої особи ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2017 року по цивільній справі №409/479/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та об`єднав в одне провадження справу із заявою ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного судового рішення, не заслуговують на увагу як на підставу для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки відповідно до ч.1 ст. 284 ЦПК України відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною заявою, і ухвалою суду першої інстанції від 27 лютого 2019 року, ухвалене судом 04 жовтня 2017 року заочне рішення скасоване.

Доводи апеляційної скарги про те, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 подана поза межами строків визначених процесуальним законом, тому скаржник вважає, що суд мав її повернути, проте прийняв до провадження і об`єднав із первісним позовом ОСОБА_1 , при цьому зустрічний позов не відповідав вимогам ст. 175,177 ЦПК України, крім того відповідачка подала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 поза межами строку встановленого ухвалою суду від 27 лютого 2019 року, а саме 20 жовтня 2020 року, який був прийнятий і врахований судом, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зустрічна позовна заява ОСОБА_2 прийнята та розглянута судом першої інстанції по суті заявлених вимог. Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року на яку посилається скаржник, ОСОБА_2 строк для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 визначався як третій особі у справі, та в подальшому на підставі ч.2 статті 55 ЦПК України ухвалою суду статус ОСОБА_2 змінено на відповідача у даній справі як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано оцінки щодо часу зі спливом якого ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення, а саме лише після ухвалення 04 жовтня 2017 року Білокуракинським районним судом Луганської області заочного рішення, що скаржник вважає свідчить про його намір на той час уникнути відповідальності за договором позики та повернення суми боргу у розмірі 200 000 доларів США відповідно до виданої розписки від 21 листопада 2016 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені посилання скаржника щодо певних обставин є лише власними припущеннями останнього, при цьому час у проміжок якого особа має звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою є її правом.

Посилання скаржника в якості доводів на апеляційну скаргу про те, що поза увагою суду залишилось і те, що ОСОБА_2 лише 20 жовтня 2020 року вигадала історію про викрадення її чоловіка ОСОБА_3 та змушення останнього до підписання цивільно правової угоди, хоча у своїй заяві про перегляд заочного рішення остання вказувала, що з 01 грудня 2016 року по теперішній час вона проживає у м. Конотоп і до 01 серпня 2018 року їй взагалі не було відомо про договір позики, колегія суддів не приймає, оскільки судом під час вирішення даної справи, встановлено обставини на які посилалась зокрема, відповідачка у своїй зустрічній позовній заяві та в межах заявлених сторонами вимог і на підставі поданих ними доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд мав надати критичну оцінку свідченням осіб з боку відповідача, оскільки вони є зацікавленими особами в результаті розгляду даної справи, колегія суддів не приймає, оскільки показам даних свідків суд надав належну оцінку у сукупності з іншими встановленими судом обставинами справи.

Посилання скаржника на те, що висновком судово почеркознавчої експертизи від 14 квітня 2021 року підтверджується, що саме ОСОБА_3 підписав оспорюваний договір, при цьому експертом не встановлено, що останній не усвідомлював значення своїх дій на час укладення договору позики, колегія суддів не приймає, оскільки таке питання не ставилось на вирішення вказаної експертизи, крім того, предметом зустрічної позовної заяви є визнання недійсним правочину з підстав насильства.

З зазначених підстав не заслуговує на увагу і довід апеляційної скарги про недоцільність посилань суду, що матеріали справи не містять даних, які б свідчили про надання згоди відповідачкою ОСОБА_2 своєму чоловіку ОСОБА_3 на укладення останнім договору позики з ОСОБА_1 на суму 200 000доларів США.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що розписка від 21 листопада 2016 року помилково визнана судом недійсною, оскільки сама по собі не є правочином, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ця розписка є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуює отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Посилання скаржника на те, що складення боргової розписки, це вже і є доказом факту отримання грошових коштів, колегія суддів не приймає, оскільки матеріали справи не містять будь яких належних і достовірних доказів на підтвердження факту передачі ОСОБА_1 як позикодавцем, ОСОБА_3 як позичальнику грошової суми у розмірі 200 000 доларів США.

Стосовно доводів скаржника про те, що є необґрунтованими посилання відповідачки ОСОБА_2 про те, що розписка не містить особистих даних ОСОБА_1 , оскільки це не передбачено вимогами ст. 1047 ЦК України і не має правового значення, колегія суддів не приймає, оскільки судом відмовлено в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 з інших підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази надані відповідачкою ОСОБА_2 судом першої інстанції прийняті з порушенням вимог процесуального закону, оскільки не засвідчені у встановленому законом порядку, та останньою не надано доказів на підтвердження надання слідчим чи прокурором дозволу адвокату Литвин О.В. на розкриття відомостей досудового розслідування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно листа від 19 травня 2021 року № 21762( т.4 а.с.157) слідчого ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області А. Павелко, адвокату Литвин О.В. було надано можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000055 від 27 січня 2021 року до його завершення, з правом зробити копії та виписки, та згідно листа №21750 надані копії процесуальних документів, які завірені належним чином, зокрема, висновок експерта № 79-80/08, за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 27 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КК України, який наданий суду стороною відповідача на підтвердження підстав зустрічних вимог, і прийнятий судом першої інстанції як належний, допустимий та достовірний доказ.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_2 не є стороною договору позики, і нею недоведено порушення її прав та інтересів укладанням оспорюваного правочину, що потребують захисту, колегія суддів не приймає, оскільки ОСОБА_2 є правонаступником померлого ОСОБА_3 , і виниклі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спірні відносини, стосується прав ОСОБА_2 .

Інші доводи апеляційної скарги за своїм змістом та суттю загалом є обґрунтуванням позовних вимог скаржника та запереченнями проти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , і зводяться до власного тлумачення норм законодавства щодо спірних відносин сторін, незгоди з висновками суду стосовно встановленних обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, яким суд надав належну правову оцінку, також зводяться до переоцінки доказів у справі.

Отже, доводи скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови - 29 листопада 2021 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.М. Луганська

М.В. Назарова

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ: С.С.Кривошея