Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1789/22

Номер провадження 2/348/143/23

17 січня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді О.Ю.Максименко

За участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

За участю представника позивача В.М.Капака

За участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

В с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 шлюб розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає регулярно кошти на утримання дітей, на даний момент офіційно працевлаштований у Польщі, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має. У зв`язку із чим позивач після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 5000 грн щомісячно на кожну дитину, а також стягнути судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що відповідачем регулярно надаються кошти на утримання дітей на всі потреби, які пов`язані зі здоров`ям чи розвитком. Позивач, окрім офіційної роботи вчителем, є приватним підприємцем, здає в оренду нежитлове приміщення, проводить приватні заняття з англійської мови, тобто, має додаткові доходи. Заробітна плата відповідача становить 1710 злотих, що еквівалентно 13167 грн, проживає з матір`ю, яка отримує мінімальну пенсію та потребує матеріальної допомоги. Також зазначила, що витрати на правову допомогу, які зазначені позивачем, є завищеними.

Позивач в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив їх задовольнити та надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві. Додатково додав, що позивач не заперечує, що відповідач перераховував їй кошти, однак ці гроші витрачалися не тільки на утриманні дітей, а і на погашення боргів, які виникли під час їх спільного проживання до розлучення. Вважав, що якщо відповідач після звільнення з роботи в Польщі продовжує жити за кордоном, в нього є для цього кошти, він працює неофіційно, а тому взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 5000 грн на кожну дитину.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково в сумі аліментів на кожну дитину в розмірі по 1500 грн та зазначила, що під час розгляду справи відповідач звільнився з роботи, наразі є безробітнім. Після звільнення з Польщі в Україну не повернувся, проживає за кордоном на свої заощадження. Заперечила щодо того, що кошти, які пересилав відповідач на користь позивачки йшли на погашення боргів, бо таких в них не було. Просила зменшити витрати на правову допомогу, оскільки вони не відповідають виконаному обсягу роботи адвоката та затраченого часу. При цьому просила врахувати, що відповідач також поніс витрати на правову допомогу.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно довідки про склад сім`ї, ОСОБА_2 зареєстрована разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , в даній квартирі також зареєстрований ОСОБА_3 (а.с.8).

Як вбачається з акту обстеження № 732 від 04.10.2022, ОСОБА_2 фактично проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

ОСОБА_2 працює вчителем іноземної мови в Управлінні освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради та з березня по серпень 2022 отримала загальний дохід в сумі 109875,91 грн (а.с.10).

ОСОБА_3 з 08.09.2022 по 16.11.2022 працював в транспортній компанії «Marathon International sp.O.o.sp.k.» водієм вантажного автомобіля (а.с.50, 71-72, 73) та згідно робочого договору його заробітна плата становила 1710 польських злотих (а.с.50), що відповідно до офіційного курсу гривні станом на 03.11.2022 складає 13178 грн (а.с.62-63).

За період з вересня 2021 року по жовтень 2022 року відповідач перерахував позивачці гроші в загальній сумі 120000 (а.с.51-61).

З 30.01.2022 ОСОБА_3 перебуває за межами України (а.с.93).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працював, під час розгляду справи звільнився, проживає за межами України та вважає слушним зауваження представника позивача про наявність доходу у відповідача після звільнення з офіційного місця роботи, оскільки для проживання за кордоном необхідні певні кошти. Також суд враховує той факт, що відповідач добровільно надавав кошти на утримання дітей, при цьому не приймає до уваги пояснення представника позивача, що дані кошти йшли не тільки на утримання дітей, а й на погашення боргів, оскільки даний факт нічим не підтверджений та іншою стороною заперечується. Окрім цього, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо наявності інших доходів у позивача, окрім заробітної плати за офіційним місцем роботи, оскільки даний факт нічим не підтверджений і в даному випадку є припущенням.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей по 3000 грн щомісячно на кожного, оскільки такий розмір аліментів на ряду з аналогічним обов`язком матері по утриманню дітей буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що суд за заявою позивача присуджує стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, аліменти підлягають щорічній індексації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 992,40 грн.

Щодо судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу в сумі 4000 грн, суд зауважує наступне.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір № 5 про надання правової допомоги від 05.10.2022 (а.с.12), квитанцію № 27/2022 від 05.10.2022 про сплату витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн за підготовку та написання позовної заяви про стягнення аліментів, представлення інтересів в суді (а.с.14).

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд вважає, що категорія цієї справи не є складною, і зазначені адвокатом юридичні послуги не відповідають критерію реальності адвокатських витрат і є завищеними, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", ст. 1, 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 15, 77-81, 137, 141, 259, 263-265, 272-273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3000 (три тисячі) грн на кожну дитину щомісячно, із проведенням щорічної індексації, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 06.10.2022 року, та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 20.09.2007, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Капак Віталій Михайлович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 694 від 12.06.2009, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , виданий 13.07.2011 Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Брайляк Емільяна Ярославівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 953 від 11.09.2012, адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 25.01.2023.