Справа № 183/5883/22
№ 2/183/1109/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Новомосковської міської ради, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить встановити факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 являється її батьком, який за життя склав заповіт, що був посвідчений 07.11.2018 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 1291.
Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новомосковську Дніпропетровської області.
Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач наполягає на тому, що являється спадкоємцем за означеним вище заповітом, тому 31 серпня 2022 року, за місцем відкриття спадщини, звернулася до приватного нотаріуса новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Г.В. із заявою про прийняття спадщини.
Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови слугувало те, що заявник пропустила строк прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, а із наданих документів не вбачається факту спільного проживання зі спадкодавцем.
Така ситуація виникла через те, що з батьком вони зареєстровані за різними адресами, однак позивач доводить в судовому порядку, що на момент відкриття спадщини вона постійно проживала зі спадкодавцем, оскільки батько за станом свого здоров`я потребував постійної сторонньої допомоги.
19 вересня 2022 року протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області - визначено головуючим суддею у даній справі суддю Сороку О.В.
Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року відкрите провадження у справі, ухвалою суду від 02 листопада 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Г.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник звернулася до суду з заявою, у якій просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримала.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про розгляд справи Новомосковська міська рада повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не відомі, тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. .
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступних висновків.
Обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється дочкою ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 (а.с. 7), а також свідоцтво про укладення шлюбу із ОСОБА_4 (а.с. 8).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області (а.с. 9).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у виді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії спадкової справи за № 130/2022, заведеної приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Г.В., після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 .
При цьому матеріали спадкової справи містять дані про наявність заповіту ОСОБА_2 , посвідченого 07.11.2018 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1291, у відповідності до якого ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою нотаріуса від 02 вересня 2022 року заявникові відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частинами першою-другою статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_1 посилалася на те, що на момент відкриття спадщини вона проживала разом зі своїм батьком, спільно вели господарство, мали взаємні права та обов`язки, саме вона є тією особою, яка прийняла спадщину.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
На підтвердження обставин щодо спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини суду подано акт квартального комітету, у відповідності до якої ОСОБА_1 станом на 11.10.2021 року проживала без реєстрації зі своїм батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, доводить суду той факт, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 . При цьому, вимоги позивача підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається ОСОБА_5 .
Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої позовної заяви та необхідність її задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10-11, 27, 31, 57-61, 88, 212-215, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживала на час відкриття спадщини з батьком - спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.