Справа № 641/4936/21
Провадження № 2/553/1704/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.07.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

30.06.2021 до Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», в якій позивач просить стягнути з відповідача неоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 127 500,00 грн, пеню у розмірі 5341,03 грн. та 3 % річних у розмірі 1121,00 грн. за період 09.02.2021 по 22.06.2021, а всього 133 962,03 грн., а також судові по сплаті судового збору у розмірі 1338,36 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 18 листопада 2020 року о 09:45 год. в с. Матків відбулася ДТП за участі водія ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з зустрічним т/з марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є він. Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2020 у справі № 453/1568/20, ОСОБА_2 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 під час керування автомобілем марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія», відповідно до страхового полісу № ЕР-201101468. Зазначає, що автомобілю марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , була заподіяна шкода, він є потерпілим внаслідок ДТП та має право на отримання страхового відшкодування.

Згідно вимог ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 08.12.2020 звернувся із заявою про страхове відшкодування з долученням всіх необхідних документів, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Жодної розписки про отримання документів представником страхової компанії у м. Львові не було надано. Зазначає, що відповідно до закону виплата страхового відшкодування мала бути здійснена відповідачем не пізніше 08.03.2021, однак не було отримано жодних виплат. 12.03.2021 направив на адресу відповідача претензію щодо невиплати йому страхового відшкодування у розмірі 127 500,00 грн. Листом від 02.03.2021 за вих. № 1304 про погодження розміру страхового відшкодування, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» повідомила позивача про розмір страхового відшкодування, який становить у сумі 127 500,00 грн. Також отримав лист від відповідача за вих. № 1418 від 10.03.2021 про прийняте рішення, в якому було повідомлено, що комісія визнала зазначену подію страховим випадком і визначила страхове відшкодування у сумі 127 500,00 грн. Вказані листи були отримані вже після 12.03.2021, тобто після надсилання претензії. Відповідь на претензію отримано листом за вих. № 1516 від 15.03.2021, в якому ТДВ «Міжнародна страхова компанія» не відмовляється від своїх зобов`язань, однак не зазначає коли здійснить виплату страхового відшкодування. Станом на 24.06.2021 жодних виплат від відповідача не отримав. Позивач посилається на норми ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 625, 992 ЦК України та зазначає, що виплата страхового відшкодування мала бути здійснена відповідачем не пізніше 08.03.2021, у зв`язку з чим з 09.03.2021 розпочинається період заборгованості з якого нараховуються штрафні санкції.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк, для усунення недоліків.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19.07.2021 відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, з подальшим його продовженням.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави.

Відповідно до акту приймання - передавання справ до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 641/4936/21.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.11.2022 прийнято позовну заяву до провадження, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

На виконання розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17.11.2022 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» Ленінському районному суду м. Полтави необхідно забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 22 листопада 2022 року включно надійшли на розгляд суду.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 2020 року, о 09:45 год., в с. Матків відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водій ОСОБА_2 транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, відповідно до постанови судді Сколівського районного суду м. Харкова Львівської області Ясінської Ю.С. від 14 грудня 2020 року у справі № 453/1568/20 (провадження № 3/453/864/20), ОСОБА_2 , 18.11.2020 року, о 09 год 45 хв, в с. Матків, керуючи автомобілем марки «NISSAN QASHQAI», д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з зустрічним транспортним засобом «VOLKSWAGEN COLF», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями, порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено стягнення у виді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 28.12.2020.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Отже, з огляду на викладене та відповідно до положення статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою суду від 14 грудня 2020 року у справі № 453/1568/20.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 ,

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201101468 Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія».

Згідно полісу № ЕР-201101468 ліміт відповідальності (страхова сума) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну, складає 130 000, 00 грн, франшиза складає 2500, 00 грн.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 08.12.2020 звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та направив відповідні документи.

12.03.2021 позивачем надіслано до адресу відповідача Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» претензію щодо невиплати йому страхового відшкодування у розмірі 127 500,00 грн.

В листі від 02.03.2021 за вих. № 1304 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» повідомляє позивачу, що страхова сума № ЕР-201101468 (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, становить 130000,00 грн., розмір франшизи 2500,00 грн. Оскільки розмір оціненої відповідно до вимог Закону шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди 18.11.2020, перевищує розмір страхової суми, розмір страхового відшкодування складає 127 500,00 грн. За відсутності обґрунтованих заперечень з визначення розміру страхового відшкодування , розмір страхового відшкодування вважають погодженим.

10.03.2021 листом за вих. № 1418 про прийняте рішення, відповідач повідомив позивача, що комісія ТДВ «Міжнародна страхова компанія» визнала зазначену подію страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 127500, 00 грн.,

В листі від 15.03.2021 за вих. № 1516 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» повідомляє, що розглянула претензію від 12.03.2021, не відмовляється від своїх зобов`язань та здійснить виплату страхового відшкодування найближчим часом.

Однак, виплат від відповідача позивач не отримав, у зв`язку з чим звернувся за захистом із вказаним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Нормами статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Нормами статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказана правова позиція підтверджується Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15ц.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням, транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 36.1 і 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно абз. 5 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

З урахуванням положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» граничною датою виплати страхового відшкодування відповідачем є 08.03.2021.

Сума страхового відшкодування, з урахуванням граничного розміру страхового відшкодування, умов поліса, з вирахуванням франшизи становить 127 500,00 грн.

Однак, в порушення вказаних норм, відповідачем сума страхового відшкодування позивачу не сплачена. У зв`язку із викладеним, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування 127 500,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені відповідно до п.36.5 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 5341,03 грн. та відповідно до ст. 625 ЦПК України 3% річних 1121,00 грн., за період 09.02.2021 по 22.06.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Нормами ст. 625 ЦПК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що нараховані на суму боргу три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способам захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати позивачу.

Під час розгляд справи судом встановлено, що відповідач ТДВ «Міжнародна страхова компанія» не виконував належним чином зобов`язання за договором страхування, зважаючи на що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування, завданої внаслідок ДТП.

Починаючи з 09.03.2021 року відповідач - ТДВ «Міжнародна страхова компанія» прострочило свої зобов`язання з виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування.

Позивачем заявлено, що у зв`язку з несплатою суми страхового відшкодування в розмірі 127500, грн, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 5341,03 грн та 3% відсотки річних в розмірі 1121,00 грн., яка була нарахована за період з 09.02.2021 по 22.06.2021.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних підлягає задоволенні в частині за період з 09.03.2021 по 22.06.2021.

Загальний розмір неустойки (пені) за період з 09.03.2021 по 22.06.2021 за прострочення виплати страхового відшкодування становить 5288,63 грн., 3% річних 1110,82 грн.

Розрахунок суми пені здійснювався за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100 (С - сума заборгованості за період, УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення, період 09.03.2021 22.06.2021).

09.03.2021 - 15.04.2021 (облікова ставка НБУ 6,50)

127 500,00 (Сума боргу) x (2 x 6,50 : 365) x 38 днів (прострочення) : 100 = 1 725,62 грн.

16.04.2021 - 22.06.2021 (облікова ставка НБУ 7,50)

127 500,00 (Сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 68 днів (прострочення) : 100 = 3 563,01 грн.

1 725,62 грн. + 3 563,01 грн.= 5 288,63 грн.

Розрахунок 3% річних здійснювався за формулою:

С x 3 x Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, період прострочення грошового зобов`язання, Кількість днів у періоді)

період 09.03.2021 22.06.2021 = 106 днів

127 500,00 x 3 % x 106 : 365 : 100 = 1 110,82 грн.

Розрахунок позивачем до суду не надано, однак доказів на спростування доводів позивача щодо стягнення пені та 3% річних та зазначених у позовні заяві сум, відповідачем до суду не надано.

Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав.

Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, стягненню з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 підлягає страхове відшкодування у розмірі 127 500,00 грн., пеня у розмірі 5288,63 грн., три відсотки річних у розмірі 1110,82 грн, що разом складає 133 899,45 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 133962,03 грн., сплачено судовий збір у розмірі 1339,62 грн.

Задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 133899,45 грн.

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, то понесені судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1338,99 грн. (133899,45х1339,62:133962,03).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 133, 141, 258-259, 263- 265, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму несплаченого страхового відшкодування у розмірі 127 500,00 грн, пені у розмірі 5 288,63 грн, 3% річних у розмірі 1 110,82 грн, а всього стягнути 133 899 (сто тридцять три тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 45 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 338 (одна тисяча триста тридцять вісім) гривень 99 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», , адреса місцезнаходження: 61001, Харківська область, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 41/2, корпус 8, офіс 1-12.

Головуючий: суддя Н.М. Грошова