БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 4-с/356/2/23
Справа № 2-86/2008
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Березанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іораш Світлани Миколаївни

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище скарга.

Дослідивши матеріали поданої скарги та додані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Отже, до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, й щодо залишення скарги без руху.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 569/13154/20, від 17.02.2021 у справі № 569/13160/20, від 10.03.2021 у справі № 766/17333/20-ц, від 21.04.2021 у справі №713/1972/20.

За таких обставин, оскільки положеннями ЦПК України не визначено вимоги до форми та змісту скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби, суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин положення глав 1, 2 розділу ІІІ ЦПК України, які регулюють відповідні правовідносини у справах позовного провадження.

Так, згідно з вимогами п.п. 1, 5, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Окрім того, у відповідності з вимогами ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, вказаних вимог ЦПК України при зверненні до суду з скаргою дотримано не було.

Так, положеннями ст. 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», скарга повинна містити повне найменування (ім`я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування або місце знаходження, а також найменування представника сторони виконавчого провадження, якщо така скарга подається представником.

Разом з тим, в поданій до суду скарзі не визначено належний суб`єктний склад учасників, прав та інтересів яких стосується розгляд даної справи, а саме відсутні дані про стягувача та, з огляду на відповідні посилання в скарзі, її правонаступників, їхні місце проживання чи перебування або місце знаходження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, засоби зв`язку та інші дані відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Окрім того, ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою, свій процесуальний статус визначає в якості скаржника, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 450 ЦПК України.

Крім цього, станом на день звернення до суду зі скаргою в системі органів, які здійснюють примусове виконання судових рішень, відсутній визначений в скарзі орган державної виконавчої служби - Березанський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Окрім того, згідно з вимогами п.п. 4-5 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», що кореспондується з п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, скарга повинна містити зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону, а також викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч вказаному, обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, є суперечливими, а у прохальній частині поданої скарги належним чином не конкретизовано, яка саме бездіяльність державного виконавця оскаржується, коли вона мала місце та в чому полягає.

При цьому, статтею 449 ЦПК України встановлено десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою, який починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Так, викладаючи обставини скарги, ОСОБА_1 фактично вказує, що бездіяльність державного виконавця по не зняттю арешту, якою порушено її права й свободи, мала місце під час закінчення виконавчого провадження 03.03.2016, та зазначає відповідне нормативно-правове регулювання, передбачене ст.ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999.

У скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що про наявність незнятого при закінченні виконавчого провадження арешту вона дізналась в січні 2022 року від нотаріуса (далі по тексту вказує січень 2023 року), однак до суду звертається лише 26.01.2023, що підтверджується результатом відстеження поштового відправлення за трек-номером 216, що міститься на конверті, в якому скарга надійшла до суду.

Разом з тим, будь-яких об`єктивних підтверджень вказаного факту подана скарга не містить.

Водночас, до скарги також долучена інформація з ВП-спецрозділ від 08.02.2022 щодо виконавчого провадження № 8893757, яка, зокрема, містить відомості і щодо постанови державного виконавця, якою було накладено арешт на майно боржника.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 в даному виконавчому провадженні має статус боржника, відтак, користується всіма наданими їй правами та обов`язками як сторони виконавчого провадження.

Разом з тим, будь-яких обґрунтованих пояснень причин, чому остання протягом тривалого часу (з 2016 року) не цікавилась станом виконавчого провадження про стягнення з неї коштів, в скарзі не зазначено.

Клопотань про поновлення пропущеного строку звернення матеріали скарги також не містять.

Крім того, до скарги не додано рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, по якому був накладений арешт на майно боржника.

Також до скарги не долучено вказаної в додатках копії витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження про стан виконавчого провадження № 6663413, в той час як додані копії документів, а саме: Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 320961497 від 24.01.2023, Інформація з Єдиного реєстру боржників від 17.01.2023 та інформація ВП-спецрозділ від 08.02.2022 не засвідчені належним чином.

Крім того, відповідно до нумерації сторінок інформація ВП-спецрозділ від 08.02.2022 міститься на 5 сторінках, в той час як до скарги долучено лише сторінки 1-2.

Окрім того, всупереч вимогам п.п. 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, ОСОБА_1 при зверненні до суду в скарзі не зазначила щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до скарги, а також підтвердження про те, що нею не подано іншої скарги (скарг) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що подану скаргу слід залишити без руху, надавши строк для усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 13, 95, 175, 177, 185, 447, 450 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Березанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іораш Світлани Миколаївни - залишити без руху, надавши строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання ухвали суду скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко