ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/792/23 Справа № 195/884/22 Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року, яке ухвалене суддею Кондус Л.А. в с. Томаківка Дніпропетровської області, повний текст рішення складений 08.08.2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві власності належить ціле вбудоване приміщення, загальною площею 73.4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 /.

Відповідно до договору оренди квартири (житлового приміщення) № 1904/1 від 19.04.2020 року, укладеного між сторонами, відповідач орендувала у позивача нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 71,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , строком з 19.04.2020 року по 20.04.2021 року. За домовленістю сторін щомісячна (орендна) плата за користування квартирою становить 3500 гривень. Розрахунок по орендній платі здійснюється не пізніше 10 числа кожного місяця, комунальні платежі сплачуються орендарем не пізніше 20 числа поточного місяця. Між сторонами було підписано акт приймання передачі нерухомого майна в оренду.

Відповідач, станом на 13.06.2022 року, має заборгованість за договором за період часу з 30.12.2021 року по 31.05.2022 року у сумі 25416,83 грн., яка складається з заборгованості по орендній платі за 6 місяців (21 000 грн.), та комунальних послуг у розмірі 4 416,83 грн., які позивач просила стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати на правничу допомогу та судовий збір.

Заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції прийнято без повного та всебічного з`ясування обставин справи, так у пунктах 4.1., 10.3 Договору оренди квартири чітко визначений строк його дії, а саме, строк оренди складає 12 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується, за Актом приймання-передачі, термін дії договору до 20 квітня 2021 року.

При цьому, у п. 5.7. Договору оренди квартири визначено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення квартири та майна за Актом приймання-передачі, включно.

Тобто враховуючи, що відповідач проживає у орендованій квартирі по день подання позовної заяви, орендоване майно не повертала за актом приймання-передачі, позивач вважає правомірним стягнення з відповідача орендної плати за період часу з 30.12.2021 року по 31.05.2022 року, а також заборгованість за комунальні послуги.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач є власником цілого убудованого приміщення, загальною площею 73.4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з копії витягу серії ССТ № 488227 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11).

19.04.2020 року між сторонами було укладено Договір оренди квартири (житлового приміщення) №1904/1 за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.12-14).

Згідно п. 5.1 Договору, орендна плата складає 3500 грн., щомісячно.

Згідно п. 5.2 Договору, розрахунок по орендній платі здійснюється не пізніше 10 числа кожного місяця, комунальні платежі сплачуються орендарем не пізніше 20 числа поточного місяця.

20.04.2020 року сторонами було підписано акт приймання передачі нерухомого майна в оренду згідно договору оренди нерухомості від 19.04.2020 року №1904/1 з вказаними показами лічильників води та електроенергії на момент приймання-передачі нерухомого майна.(а.с.14 зворот)

Відповідно п.п 10.3 вищезазначеного Договору, строк його дії до 20 квітня 2021 року.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилалася на те, що відповідач проживає у даній квартирі по день подання позовної заяви, орендну плату не сплатила за період часу з 30.12.2021 року по 31.05.2022 року, а також відповідач не сплачувала витрати за комунальні послуги за час проживання в орендованій квартирі, тому позивач була змушена самостійно сплатити комунальні послуги та надала копії платіжних доручень за 16.11.2021 р.- на суму 1044,46 грн.; за 16.11.2021 р. на суму 371.23 грн., за 18.01.2022р. - на суму 742,48 грн., за 18.01.2022 р. - на суму 1285,20 грн. (а.с.15-17).

Ухвалюючи рішення про відмову в задовленні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано письмових доказів на підтвердження дії строку договору оренди квартири у період часу з 30.12.2021 року по 31.05.2022року, а тому відсутні будь-які підстави для стягнення з відповідача заборгованості за орендну плату за вищезазначений період та комунальні послуги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За положенням ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 ст. 2 ЦПК України на суд і учасників процесу покладено обов`язок керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншим міркуванням в судовому процесі.

Згідно з ст.ст. 2, 6, 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ст. ст. 13, 44 ЦПКУкраїни учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З огляду на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві учасники справи розпоряджаються своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Так, у ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК).

Положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно положення ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно положень ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що договір оренди квартири № 1904/1 від 19.04.2020 року укладений до 20.04.2021 року, при цьому відповідач не передала орендовану квартиру до подання позовної заяви відповідним актом приймання-передачі, як визначено умовами договору, тобто відповідач проживала в орендованій квартирі після 20.04.2021 року.При цьому, позивач просить стягнути заборгованість за договором оренди №1904/1 від 19.04.2020 року у розмірі 25 416, 83 гривень, та за комунальні послуги у розмірі 4 416, 83 гривень, за період часу з 30.12.2021 року по 31.05.2022 року, що на думку колегії суддів, зважаючи на те, що строк вищезазначеного договору визначений 20.04.2021 року, є безпідставним. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження продовження договору оренди, з огляду на те, що умовами договору не передбачено можливості його продовження без укладання нового договору оренди.

Щодо ненадання відповідачем акту приймання-передачі квартири, колегія суддів зазначає наступне.

Україна є об`єктом збройної агресії з боку російської федерації.

24 лютого 2022 року розпочалося та триває повномасштабне вторгнення агресора на нашу суверенну територію.

2 березня 2022 року збройну агресію РФ проти України у резолюції ES-11/1 «Агресія проти України» визнала Генеральна Асамблея ООН. Вона вимагає від РФ негайного припинення застосування сили проти України, утримання від погроз чи застосування сили проти будь-якої держави ООН, повного та безумовного виведення збройних сил з території України у межах її міжнародно-визнаних кордонів, а також забезпечення повного захисту цивільних осіб, включаючи гуманітарний персонал, журналістів та осіб, які перебувають у вразливому становищі, у тому числі жінок і дітей.

16 березня 2022 року Міжнародний суд ООН у міждержавній справі України проти Росії ухвалив рішення про вжиття тимчасових заходів, згідно з яким визначив, що РФ має негайно зупинити воєнні дії, які вона розпочала на території України 24 лютого 2022 року.

14 квітня 2022 року Верховна Рада України визнала дії, вчинені Збройними силами РФ та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу.

27 квітня 2022 року Парламентська асамблея Ради Європи ухвалила резолюцію «Наслідки продовження агресії Російської Федерації проти України: роль і відповідь Ради Європи» № 2433. Визнала, що агресія РФ проти України є безпрецедентним актом як сама по собі, так і за її далекосяжними наслідками, бо провокує найважу гуманітарну кризу в Європі з найбільшою кількістю жертв, наймасштабнішим внутрішнім і зовнішнім переміщенням населення з часів Другої світової війни.

Указом Президента України від 24.04.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Місто Бердянськ знаходиться з 27 лютого 2022 року в окупації російських військових.

На підставі зазначеного, передання квартири відповідно до умов договору на соьгодні не є можливим.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач проживає у орендованій квартирі по день подання позовної заяви, орендоване майно не повертала за актом приймання-передачі, тому позивач вважає правомірним стягнення з відповідача орендної плати за період часу з 30.12.2021 року по 31.05.2022 року, а також заборгованість за комунальні послуги, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження проживання відповідача у орендованій квартирі у період з 30.12.2021 року по 31.05.2022 року, зважаючи на те, що договір оренди укладений до 20.04.2021 року та його умовами не передбачено продовження договору.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 07 лютого 2023 року.

Головуючий: суддя А. П. Барильська

Судді: Н. М. Деркач

Т. Р. Куценко