Справа № 462/1133/21
УХВАЛА

про скасування судового наказу

23 лютого 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 02.03.2021 року за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію,

встановив:

ОСОБА_1 , 22.02.2023 року (вх. № 3623) звернулася до суду із письмовою заявою про скасування судового наказу № 462/1133/21, виданого Залізничним районним судом м. Львова 02.03.2021 року за заявою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію у сумі 11 912 грн. 86 коп. та 227 грн. 00 коп. судового збору.

Подану заяву обґрунтовує тим, що з 02.02.2010 року не є власником (співвласником) квартири за адресою: АДРЕСА_1 за якою видано судовий наказ, що зокрема стверджується наданою Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 323438906 від 20.02.2023 року.

Дослідивши матеріали справи № 462/1133/21, вивчивши подану заявником письмову заяву з додатками, суд дійшов висновку, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.

Суд, дослідивши заяву про скасування судового наказу, вважає, що наведені ОСОБА_1 доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог. У п. 9 вказаної постанови зазначено, що наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Також з матеріалів справи № 462/1133/21 вбачається, що ОСОБА_1 отримала судовий наказ 10.02.2023 року на підставі письмової заяви про видачу судового наказу від 17.01.2023 року (вх. № 952), тому, згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, строк на подання заяви про скасування судового наказу не пропущено.

Отже враховуючи, що на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 02.03.2021 року за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Скасувати судовий наказ № 462/1133/21 від 02.03.2021 року, виданий Залізничним районним судом м. Львова за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію у сумі 11 912 грн. 86 коп. та 227 грн. 00 коп. судового збору.

Роз`яснити Львівському комунальному підприємству «Залізничнетеплоенерго» право звернутися до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Копію даної ухвали направити заявнику та стягувачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко