Провадження № 2/638/237/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретарів Кутоманової К.С., Куценко К.Д., Межирицької В.Ю., Кирилової К.С., Тітової М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , Чередникової А.С., Остропілець А.В.,

відповідача ОСОБА_3 ,

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Бабенка Дмитра Анатолійовича, ПАТ Банк «Траст», Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання електронних торгів недійсними та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, ПАТ «Банк «Траст», Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_7 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, -

встановив:

Адвокат Чередникова Анастасія Сергіївна звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_1 із позовом до приватного виконавця Бабенко Дмитра Анатолійовича, ДП «Сетам», ПАТ Банк «Траст», ОСОБА_3 , в якому просить визнати недійсними електронні торги, оформлені протоколом проведення електронних торгів №367662 від 06.11.2018 року з продажу квартири АДРЕСА_1 ; скасувати свідоцтво про придбання майна з торгів, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. 08.11.2018 року, зареєстроване в реєстрі за №3314 про посвідчення права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.11.2017 року Жовтневим районним судом м.Харкова ухвалено заочне рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитною угодою №673 від 29.09.2008 року у розмірі 923 625 грн. 31 коп., яка складається з 399 760,30 грн. заборгованість за кредитом, 124 104,71 грн. заборгованість за відсотками, 399 760,30 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту. Також стягнуто витрати по сплаті судового збору. 07.03.2018 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист на боржника ОСОБА_1 . 20.07.2018 року приватним виконавцем Бабенко Дмитром Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення. 01.08.2018 року приватним виконавцем отримано відповідь з відділу реєстрації місця проживання про те, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. 03.09.2018 року приватним виконавцем прийнято постанову про опис та арешт майна боржника. Описано на накладено арешт на 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 48,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . При описі майна квартира не опечатувалась. Опис та арешт майна здійснено 03.09.2018 року. Приватним виконавцем відповідальним зберігачем визначено ОСОБА_12 , якому дозволено користуватись квартирою. Опис та арешт майна проводився у присутності понятих. 06.09.2018 року ПП «ТА-Експерт-Сервіс» підготовлено Висновок про оцінку майна боржника і квартиру АДРЕСА_1 оцінено у 858 450 грн. Повідомлення про оцінку майна надіслано 18.10.2018 року. 17.10.2018 року зазначену квартиру виставлено на електронні торги на СЕТАМ.06.11.2018 року відбулись електронні торги, переможцем яких став учасник №7 ОСОБА_3 . 08.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. видано свідоцтво про придбання майна з торгів №3314. 10.11.2018 року на підставі Договору про поділ спільного майна подружжя, право власності на спірну квартиру було переоформлено на дружину переможця - ОСОБА_6 . Сторона позивачів вважає, що процедура підготовки та проведення прилюдних торгів щодо реалізації арештованого нерухомого майна здійснена з суттєвими процесуальними порушеннями. При підготовці майна для продажу було порушено строки проведення виконавчих дій, грубо порушено порядок проведення виконавчих дій, а також порушено основний принцип виконавчого провадження - справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватних виконавців. Вказані порушення суттєво вплинули на результати торгів. Зокрема, виконавцем було порушено черговість звернення стягнення на майно боржника, він допустив передчасне звернення стягнення на квартиру, в якій фактично проживав боржник, не здійснивши примусового входження, не здійснив жодних дій для отримання фактичного доступу до житла і проведення його реального опису. Крім того, всупереч вимог законодавства приватний виконавець взагалі не повідомив боржника про опис та арешт майна, не направив на адресу ОСОБА_1 копію постанови про опис та арешт майна боржника. Зазначає, що приватний виконавець не мав права здійснювати подальші виконавчі дії без вручення боржнику постанови про опис та арешт майна боржника. Всупереч вимог про повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість оцінки майна на наступний день після складання звіту, приватним виконавцем складено 16.10.2018 року повідомлення про результати оцінки майна і 18.10.2018 року направлено такий лист боржнику. Відсутність дій приватного виконавця, спрямований на отримання доступу до спірної квартири призвело до неможливості провести належну оцінку нерухомого майна, що призвело до заниження вартості майна. Також вказує, що приватний виконавець достеменно знаючи, що у описаній ним квартирі зареєстровано родича боржника ОСОБА_11 , не здійснив дій, направлених на повідомлення такої особи про проведення опису квартири, не вчинив дій, направлених на передачу такій особі на зберігання майна (житла) і допустив право користування житлом невідомій особі ОСОБА_12 , не зазначив паспортні дані останнього. Всі вказані вище обставини на думку сторони позивача призвели до заниження інтересу потенційних покупців для участі у електронних торгах, що призвело до продажу майна за меншою ціною. Вважає, що ОСОБА_1 було умисно позбавлено можливості оскаржити оцінку майна, а організатор торгів незаконно прийняв таку заявку від приватного виконавця та розмістив оголошення, чим грубо порушив вимоги законодавства. Крім того, вказує, що порушення строків для підготовки до електронних торгів звузило коло потенційних покупців, що призвело до участі у торгах лише одного учасника, який встиг оплатити гарантійний внесок і прийняти участь у торгах. На противагу вимог закону, організатором торгів не було розміщено передбаченої законодавством інформації щодо лоту, натомість розміщено недостовірну, неправдиву інформацію на електронній площадці СЕТАМ. Також приватним виконавцем не було надіслано на адресу боржника копії акта про проведені електронні торги. Порушення, допущені при проведенні виконавчого провадження та реалізації майна боржника з прилюдних торгів є суттєвим порушенням норм чинного законодавства, норм Конституції, що потягли за собою безпідставне позбавлення ОСОБА_1 права власності на майно, порушення основоположних прав і свобод людини і громадянина, принципів, закріплених Загальною декларацією прав людини. З огляду на викладене, в порядку ст.215 ЦК України електронні торги є недійсними, а також є недійсним протокол їх проведення, а тому наступні дії та рішення, прийняті на підставі результатів публічних торгів підлягають скасуванню.

Представником відповідача ОСОБА_3 надано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами, в обґрунтування чого зазначає, що всі необхідні дії щодо виявлення майна боржника приватним виконавцем Бабенко Д.А. було виконано, доказів наявності у боржника іншого цінного майна, на яке можна звернути стягнення матеріали справи не містять. Вказує на відсутність порушень при описі майна та складанні постанови про опис майна боржника та його арешт. Позивач у заяві не наводить переконливих доказів, які б спростували ці обставини. Також зазначає, що позивачем не доведено яким чином порушення на один день строків повідомлення про оцінку майна порушило її права, не надала доказів того, що у зв`язку із порушенням на один день строків повідомлення остання не встигла звернутись за захистом свого права до суду і суд на цій підставі відмовив в прийнятті позову тощо. Вказує, що приватний виконавець повідомив боржника про вартість майна, однак остання не скористалась своїм правом на звернення до суду із позовом про оскарження оцінки. Не погоджується також з твердженнями позивача про те, що призначення зберігачем майна осіб, що не є боржником або членом його сім`ї, є порушенням на стадії електронних торгів. Позивач не вказує та не наводить доказів на обґрунтування того, що була яка-небудь зацікавлена особа, що звернулась до зберігача майна і той не продемонстрував майно, що призвело до відмови в торгах такої особи. Вказує, що передача майна на зберігання невідомій особі, яка не має доступу до майна, призвело до неможливості потенційних покупців оглянути майно і суттєво знизило інтерес для учасників торгів, сторона позивача не наводить доказів цього. Оскільки жодне із тих, на думку позивача, порушень при організації та проведенні електронних торгів, не спричинили відсутність попиту на нерухоме майно, що було предметом торгів, не потягли за собою виникнення у третіх осіб обставин, що зумовили їх неможливість зареєструватися на торгах чи сплатити внесок, а тому права позивача не порушені, так як відсутні будь-які об`єктивні обставини та докази на їх обґрунтування, які б свідчили про це. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В подальшому представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду додаткові пояснення, в яких зазначив про помилковість посилань сторони позивача на норми законодавства, які не діяли станом на дату виникнення спірних правовідносин. Крім того, наполягав на своєчасності повідомлення приватним виконавцем боржника про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника, а саме не пізніше наступного робочого дня після їх винесення. Також приватний виконавець здійснював спроби виявлення рухомого майна боржника за місцем її проживання, однак доступ до квартири надано не було.

Відповідачем приватним виконавцем Бабенко Д.А. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з правовою позицією позивача. Зазначає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту права в частині оскарження дій приватного виконавця у виконавчому провадженні, що вбачається зі змісту позовної заяви. Однак такі дії не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб, строки оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Торги можуть бути визнані недійсними у разі порушень процедури їх проведення, що вплинуть на результати торгів, що порушуватиме права та законні інтереси особи, яка оскаржує прилюдні торги. Листом від 16.10.2018 року №3495 приватний виконавець направив на адресу сторін виконавчого провадження повідомлення про результати оцінки майна. Натомість сторони жодним чином не заявили про свою незгоду з результатами такої оцінки. Результатів визначення оцінки майна в судовому порядку позивач не оскаржував. Оскільки боржник у виконавчому провадженні не оскаржував постанов приватного виконавця, а також не заперечував проти розміру визначеної вартості майна, що реалізоване на торгах, отже боржник погодився з рішенням приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, з результатами визначення оцінки майна та з результатом торгів. Також вказує, що організатор торгів здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Крім того, вказує, що реалізація арештованого майна відбулась із дотриманням норм чинного законодавства України, зокрема ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна. Таким чином, у даному випадку, ні з боку приватного виконавця, ні з боку ДП «СЕТАМ», ні з боку оцінювача не було допущено жодних порушень, торги були проведені з урахуванням вимог, встановлених нормами чинного законодавства України, в тому числі Порядку, відповідно підстав для визнання їх недійсними немає. Також вказує, що черговість звернення стягнення на майно боржника порушена не була. Вказує, що в частині позовної вимоги щодо скасування свідоцтва про придбання майна з торгів, виданого приватним нотаріусом, позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки така вимога не може розглядатись в порядку цивільного судочинства. З огляду на викладене, вважає, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулось порушення вимого ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна з боку приватного виконавця чи організатора електронних торгів, а також, що ці порушення вплинули на результат торгів, права та законні інтереси позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на нормах закону. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

Представником відповідача ДП «СЕТАМ» подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого ДП «СЕТАМ» вважає вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, відповідач виконує функції організатора електронних торгів, який діє в межах повноважень, визначених Порядком. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором торгів не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заяві, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Зазначає, що підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Щодо порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Жодних доказів на підтвердження доводів про визнання електронних торгів недійсними позивачем не надано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача надано до суду заяву про зміну підстави позову, в якій додатково зазначила, що підставою позову на момент звернення до суду стало порушення процедури електронних торгів, натомість під час підготовчого провадження позивачем надано до суду постанову Харківського апеляційного суду від 29.10.2019 року, якою скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2017 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 29.09.2008 року та судового збору, на виконання якого здійснювались примусові дії та реалізовано майно з електронних торгів. У зв`язку з тим, що рішення суду, на виконання якого було здійснено примусову реалізацію майна було скасовано, процедуру проведення електронних торгів не можна вважати такою, що здійснена в порядку, визначеному законом, що на думку позивача свідчить про безпідставність проведення виконавчих дій і їх незаконність. Просить визнати недійсними електронні торги, оформлені протоколом проведення електронних торгів №367662 від 06.11.2018 року з продажу квартири АДРЕСА_1 ; скасувати свідоцтво про придбання майна з торгів, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. 08.11.2018 року, зареєстроване в реєстрі за №3314 про посвідчення права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Представником відповідача ОСОБА_3 надано до суду відзив на заяву про зміну підстав позову, в якому посилається на доводи, аналогічні доводам, які містяться у раніше поданих заявах по суті справи. Додатково зазначив, що на дату проведення торгів рішення суду було чинним, заява про перегляд такого заочного рішення надійшла тільки після проведення торгів; розмір заборгованості боржника згідно рішення суду складав 923 625,31 грн., а майно було оцінено для реалізації у 858 450,00 грн., що приблизно є співмірним із розміром заборгованості. Вказує, що позивачка не посилається на такі порушення, які могли вплинути на результати торгів та не наводить доказів того, що вони мали місце до проведення торгів. Ухилення же позивача від отримання кореспонденції за адресою реєстрації свідчить про те, що остання в належній формі повідомлялась про всі істотні події, які відбувались у вказаному виконавчому провадженні, що в свою чергу свідчить про те, що приватний виконавець Бабенко Д.А. не допустив ті порушення, які могли вплинути на результати торгів, що унеможливлює їх визнання недійсними. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача ДП «СЕТАМ» надано до суду відзив на заяву про зміну підстав позову, в якому посилається на доводи, аналогічні доводам, які містяться у раніше поданих заявах по суті справи. Додатково зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України. Разом із тим, підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна. При цьому зауважує, що електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 відбулися 06.11.2018 року, натомість рішення, на підставі якого відкрито виконавче провадження скасовано лише 22.10.2019 року. З огляду на викладене скасування рішення після проведення електронних торгів не є підставою для визнання електронних торгів недійсними. При цьому можливі порушення виконавцем законодавства не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними і мають самостійний спосіб оскарження. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем приватним виконавцем Бабенко Д.А. надано до суду відзив на заяву про зміну підстав позову, в якому посилається на доводи, аналогічні доводам, які містяться у раніше поданих заявах по суті справи. Додатково зазначив, що підстави для визнання електронних торгів недійсними відсутні, на момент їх проведення рішення суду було чинним. Водночас скасування виконаного судового рішення надає учаснику судового провадження можливість скористатися правом на подання до відповідного суду заяви про поворот виконання рішення в порядку ЦПК України, нормами чинного законодавства не передбачено, що питання про поворот виконання судового рішення може вирішуватись судом у позовному провадженні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

08.12.2020 року ОСОБА_6 подала до Дзержинського районного суду м.Харкова позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійовича, ПАТ Банк «Траст», ДП «СЕТАМ», ОСОБА_7 , в якому просить визнати її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 10.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л. та зареєстрованому в реєстрі за №384, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.11.2018 року відбулись торги з продажу майна боржника ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , переможцем у яких став її чоловік ОСОБА_3 . 08.11.2018 року йому було видано свідоцтво про придбання майна з торгів, зареєстроване в реєстрі за №3314. 10.11.2018 року між подружжям було укладено договір про поділ спільного майна подружжя, який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Левковець О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №384, згідно умов якого позивач отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 автомобіль та грошові кошти у розмірі 350 000,00 грн. В подальшому 12.11.2018 року між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала грошові кошти в розмірі 1 394 582,05 грн. з кінцевим терміном погашення не пізніше 12.11.2028 року. Крім того, 12.11.2018 року між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки, що був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О. та зареєстрований в реєстрі за №1412, згідно умов якого ОСОБА_6 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Із свідоцтва про придбання майна з торгів, виданого 08.11.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П. та зареєстрованим в реєстрі за №3314 вбачається, що ОСОБА_3 набув у власність майно у порядку виконання судових рішень. Вказана обставина визнається і позивачем за первісним позовом. Тому у даному випадку ОСОБА_3 купив майно, яке було продано в порядку, передбаченому для виконання судових рішень та відповідно до частини другої статті 388 ЦК України воно у нього витребувано бути не може. Вказує на правомірність набуття ОСОБА_3 права власності на спірну квартиру, оскільки на момент проведення торгів рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2017 року було чинним та не скасованим. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 як особа, яка перемогла в електронному аукціоні з продажу заставного майна квартири АДРЕСА_1 , не знав та не міг знати про ті обставини, які були встановлені Харківським апеляційним судом . Крім того, заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2017 року було скасовано тільки в частині вимог до ОСОБА_1 , в іншій частині рішення було залишено без змін та це було зроблено після повного виконання судового рішення та закриття виконавчого провадження. Вказані обставини свідчать про добросовісність набуття ОСОБА_3 майна, яке у нього витребувати не можна, а тому вважає і себе добросовісним набувачем майна. Укладений між подружжям договір про поділ спільного майна подружжя ніким не оскаржений, недійсним визнаний не був. Зазначає, що факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням. Натомість вважає, що у ОСОБА_1 наявне право зворотньої вимоги до ОСОБА_8 в порядку ст.556 ЦК України. Вказує, що набувши право власності на житло, використовує його для власного проживання та проживання своєї сім`ї, а також інших родичів, знайомих, переоформила особовий рахунок для ідентифікації її споживачем комунальних послуг, сплачує комунальні послуги своєчасно та в повному обсязі, безперервно та відкрито користується і володіє вказаною квартирою вже протягом більше двох років, що свідчить про її добросовісність як набувача майна. Вважає, що її право власності має бути захищено шляхом визнання за нею такого права власності, оскільки це право оспорюється та не визнається відповідачем ОСОБА_1 .

Представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Гринишиним Є.В. подано до суду відзив на заяву ОСОБА_6 , згідно якого вважає позовні вимоги останньої обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Погоджується з тим, що станом на дату проведення торгів, ОСОБА_3 не був стороною виконавчого провадження, а отже не міг ознайомитись з матеріалами, які були у приватного виконавця Бабенка Д.А., також не міг ознайомитись із вказаними матеріалами. Станом на дату проведення торгів не існувало обставин, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_3 про те, що вимоги банку до ОСОБА_1 подані з порушенням строків відповідальності поручителя, а тому ОСОБА_3 не знав та не міг знати про можливе вибуття майна з володіння ОСОБА_1 поза її волею. Часткове скасування рішення суду не свідчить однозначно про порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , оскільки при організації та проведенні торгів були відсутні порушення закону при їх проведенні, що могло б свідчити про недійсність таких торгів. Відповідач визнає право власності ОСОБА_6 на спірне майно, оскільки це право нею набуто у законний спосіб, тому просить позовні вимоги задовольнити.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Чередниковою А.С. до суду подано відзив на заяву ОСОБА_6 , відповідно до якого не погоджується з вимогами останньої. Вказує, що спосіб захисту прав та інтересів особи шляхом визнання добросовісним набувачем не породжує для особи жодних правових наслідків, не наділяє її відповідним статусом, тому не може бути задоволений як такий, що не відповідає вимогам закону. Добросовісність набуття презюмується законом, якщо інше буде встановлено судом. Надання особі статусу «добросовісного набувача» як способу захисту в рамках окремого провадження в контексті встановлення відповідних фактів, також не може розглядатись як належним, оскільки добросовісність чи недобросовісність набуття майна, набуття статусу власника підлягає дослідженню в рамках позовного провадження. Саме по собі визнання особи добросовісним набувачем не має наслідком захисту права чи інтересів особи, а тому не відповідає критеріям ефективності захисту чи відновлення прав та інтересів особи, і не може бути задоволено в судовому порядку. Також вказує, що на час розгляду справи право власності ОСОБА_6 не оспорюється, ОСОБА_1 вимог до ОСОБА_6 не заявляє, статус власника ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 приймає та не посягає на нього. Тому ОСОБА_6 не може мати статусу особи, яка заявляє вимоги на предмет спору, оскільки предметом спору у даній справі є саме електронні торги, щодо яких ОСОБА_6 вимог не заявляє. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 ..

Ухвалою судді від 28.12.2018 року відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.03.2019 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами суду від 26.11.2019 року, 31.01.2020 року витребувано докази по справі.

Ухвалою суду від 24.06.2020 року у справі призначено судову оціночну експертизу, яка постановою Харківського апеляційного суду від 20.08.2020 року скасована.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 25.01.2021 року після усунення недоліків позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, ПАТ «Банк «Траст», Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_7 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Бабенка Дмитра Анатолійовича, ПАТ Банк «Траст», ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання електронних торгів недійсними, об`єднано їх в одне провадження, залучено ОСОБА_6 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору..

Ухвалою суду від 12.12.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала з підстав, зазначених у заявах по суті справи. Заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_6 , наполягаючи на передчасності поданої нею заяви, вказуючи, що спору щодо права власності на квартиру немає. Право власності ОСОБА_6 на квартиру набуто в порядку, визначеному законом та не оспорюється ОСОБА_1 чи іншими учасниками справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, на заяву про зміну підстав позову та додаткових поясненнях. Підтримав позовні вимоги ОСОБА_6 , посилаючись на їх обґрунтованість та законність.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись. ОСОБА_6 просила справу за її заявою розглянути у її відсутність та неодноразово подавала заяви про відкладення розгляду позовної заяви ОСОБА_1 з різних підстав. Представник ПАТ Банк «Траст» просив справу розглядати у відсутність представника банку, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник ДП «СЕТАМ» також просив справу розглянути у відсутності представника підприємства. Приватний виконавець просив справу розглянути у його відсутність за наявними матеріалами справи.

У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність нез`явившихся осіб за наявними матеріалами справи.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Згідно положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право мирно володіти своїм майном та неможливість позбавлення особи свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права закріплені у статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз змісту наведених норм свідчить що право власності має абсолютний характер, власник самостійно користується, володіє та розпоряджається майном, при цьому забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч.1 ст.658 ЦК України).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями статей 650, 655, частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять публічні торги до договорів купівлі-продажу.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 204 ЦК України прямо вказує на те, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя стаття 215 ЦК України).

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитною угодою №673 від 29.09.2008 року у розмірі 923 625 грн. 31 коп., яка складається з 399 760,30 грн. заборгованість за кредитом, 124 104,71 грн. заборгованість за відсотками, 399 760,30 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту. Також стягнуто витрати по сплаті судового збору. Зазначене рішення набрало законної сили 30.01.2018 року.

07.03.2018 року Жовтневим районним судом м.Харкова видано виконавчий лист для примусового виконання вказаного рішення суду щодо боржника ОСОБА_1 .

Примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2017 року здійснював приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович в рамках виконавчого провадження ВП №56824386.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Так, розділом VII цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Серед іншого, відповідно до статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно частини третьої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Встановлено, що 20.07.2018 року приватний виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова № 639/3512/17 від 07.03.2018 р., про стягнення з ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» заборгованості за кредитною угодою № 673 від 29.69.2008 р. у розмірі 923 625 грн. 31 коп.. Боржником за вищевказаним виконавчим документом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , стягувачем - Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» ().

20.07.2018 року постановою про виправлення помилки у процесуальному документі внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2018 з зазначенням вірного розміру основної винагороди приватного виконавця.

20.07.2018 року направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів; до відділу реєстрації місця проживання у Слобідському районі м.Харкова щодо надання відомостей та наявної інформації з Реєстру територіальної громади м.Харкова про реєстрацію місця проживання; до ПФУ та ДФС України щодо майнового стану, доходів та рахунків боржника, а також накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Згідно відповідей ДФС інформація стосовно ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, рахунки відсутні.

Згідно відповідей з ПФУ інформації про місце роботи боржника не знайдено; боржник перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у Шевченківському районі.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Харківській області транспортні засоби на ім`я ОСОБА_1 не зареєстровані.

Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання у Слобідському районі м.Харкова за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання у Слобідському районі м.Харкова місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , дана адреса зазначена у виконавчому документі.

23.07.2018 року накладено арешт на виявлене за даними електронних реєстрів нерухоме майно боржника - 2-х кімнатну квартиру загальною площею 48,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді КП «ХМ БТІ» від 27.08.2018 р. реєстрацію права власності по квартирі АДРЕСА_1 проведено за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Також КП «ХМ БТІ» повідомило, що відповідно до рішення Харківської міської ради від 20.11.2015 р. №12/15 вул.Леніна перейменовано на вул.Шатилівська.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувану, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

02.08.2019 року та 16.08.2019 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника з метою виявлення рухомого майна, однак доступу до квартири не надано, про що складено відповідні Акти приватного виконавця від 02.08.2019 року та від 16.08.2019 року.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч.8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Натомість боржником зазначені вимоги Закону не дотримано, не допущено приватного виконавця до житла, не подано декларацію про доходи та майно, проігноровано виклики виконавця. Доказів протилежного ОСОБА_1 не надано до суду.

03 09.2018 року приватним виконавцем у присутності понятих здійснено опис та арешт майна боржника та винесено постанову, відповідно до якої описано та накладено арешт на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 48,5 кв.м., реєстраційний номер 5979441, за адресою: АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 ; призначено відповідального зберігана.

Доказів оскарження зазначених дій приватного виконавця матеріали справи не містять, не надано їх і в судовому засіданні.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Постановою приватного виконавця від 04.09.2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання - ПП «ТА- Експерт-Сервіс».

16.10.2018 року отримано звіт суб`єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» № 09-18- МЗЗ про оцінку ринкової вартості двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до висновку оцінювача ОСОБА_13 суб`єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» станом на 06.09.2018 р. визначено вартість двокімнатної квартири загальною площею 48,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в сумі 858 450,00 грн.

Листом від 16.10.2018 року сторін виконавчого провадження приватним виконавцем було повідомлено про результати оцінки майна, зокрема ОСОБА_1 таке повідомлення було надіслано за адресою, зазначеною у виконавчому документі. З огляду на викладене боржник вважається такою, що ознайомлена з результатами визначення вартості (оцінки) арештованого майна.

Відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. №2831/5, на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом, уповноважено державне підприємство «СЕТАМ».

Відповідно до п.1 розділу II Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Пунктом 3 розділу II Порядку передбачено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов`язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Головною обставиною, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі №6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі №6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах №6-370цс16 та №6-547цс16.

Встановлено, що 16.10.2018 року до ДП «СЕТАМ» приватним виконавцем було направлено заяву на продаж майна, зазначеного вище.

Згідно з п. п. 1, 3 Порядку організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Система реалізації майна - інформаційна електронна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів прийняття та розміщення інформації про лоти, подання й обробки заявок на участь в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) з реалізації арештованого виконавцями майна, обробки інформації про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години (п. 1 розділів V, VI).

Переможцем електронного аукціону визнається учасник, від якого на момент завершення електронного аукціону надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу аукціону або через особливу ставку). Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною. Якщо до часу завершення електронного аукціону не надійшло жодної цінової пропозиції, електронний аукціон вважається таким, що не відбувся.

Покупцем майна стає особа, яка перша за інших надіслала заявку в електронній формі через особистий кабінет та негайно (не пізніше ніж протягом 15 хвилин) сплатила на рахунок Організатора суму (ціну лота), визначену в інформаційному повідомленні, в безготівковій формі з використанням електронних платіжних систем.

Згідно із п.4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (п.5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №367662 торги з продажу двокімнатної квартири загальною площею 48,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відбулися 06.11.2018 року. Вказана квартира була продана переможцю електронних торгів за найвищою ціновою пропозицією - учаснику №7 ОСОБА_3 за 858 450,00 грн..

Також встановлено, що 02.11.2018 року ОСОБА_3 на рахунок організатора торгів було внесено гарантійний внесок у розмірі 42 922,50 грн. (квитанція №5487727 від 02.11.2018 року) та в подальшому 07.11.2018 року переможець електронних торгів - ОСОБА_3 платіжним дорученням №1АQQ59022 від 07.11.2018 року перерахував кошти за придбане майно у розмірі 815 527,50 грн..

На підставі вищевказаного протоколу 08.11.2018 р. приватним виконавцем складено акт про проведені електронні торги, в якому зазначено інформацію, визначено Порядком реалізації арештованого майна.

08.11.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. посвідчено свідоцтво за реєстровим №3314 про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , що придбана на прилюдних торгах по реалізації нерухомого майна.

Отже у даній справі арештоване майно відчужене відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, тому документами, які підтверджують правочин з реалізації майна є протокол проведення електронних торгів, акт про проведені електронні торги і свідоцтво, видане нотаріусом на підставі акта виконавця. Тобто у межах цієї процедури реалізації майна окремий договір купівлі-продажу майна не укладався.

Як вище зазначалось, з урахуванням правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 910/16955/17 зазначено, що державний виконавець здійснює підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна проводяться спеціалізованими організаціями. З урахуванням правової процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпечення переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення покупця учасника прилюдних торгів та особливостей, передбачених законодавством щодо проведення прилюдних торгів, у тому числі складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, слід мати на увазі, що складання такого акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, діючи в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність порушень порядку проведення електронних торгів на момент вчинення такого правочину. При цьому також матеріали справи не містять та позивачем не надано належних і допустимих доказів існування обставин, які б свідчили про порушення її прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів з реалізації арештованого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , в тому числі щодо зменшення під час оцінки вартості зазначеного майна.

При цьому скасування постановою Харківського апеляційного суду від 22.10.2019 року рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.07.2017 року не спростовують зазначених висновків, оскільки на момент вчинення правочину судове рішення, яке підлягало виконанню, було чинним.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, оформлених протоколом проведення електронних торгів №367662 від 06.11.2018 року з продажу квартири АДРЕСА_1 , та скасування свідоцтва про придбання майна з торгів, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. 08.11.2018 року, зареєстроване в реєстрі за №3314 про посвідчення права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 є безпідставними, а тому такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо вимог ОСОБА_6 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на квартиру суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Однією з основоположних засад цивільного судочинства є диспозитивність цивільного процесу, детермінація якого наведена у ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Розкриваючи зміст поняття диспозитивності цивільного судочинства законодавець зазначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, диспозитивність полягає в наданій учасникам судового процесу можливості вільно здійснювати свої права (матеріальні і процесуальні), розпоряджатися ними, виконуючи процесуальні дії, спрямовані на порушення, розвиток і припинення справи в суді, а також використовувати інші процесуальні засоби з метою захисту суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав і охоронюваних законом інтересів.

В загальному, враховуючи принцип диспозитивності, суд не повинен виходити за межі вимог сторін та тих підстав позову, які ними вільно зазначені.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 387 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено право власника витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Розглядом справи встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 10 листопада 2018 року укладено договір про поділ спільного майна подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л. та зареєстрованого за реєстровим №384, за умовами якого за домовленістю сторін ОСОБА_6 отримала у особисту приватну власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №144820415 від 10.11.2018 року.

Станом на час розгляду справи право власності ОСОБА_6 відповідачами за її заявою не оспорюється, вимог до останньої щодо оскарження статусу власника квартири за адресою: АДРЕСА_2 не заявлено, а отже відсутній спір щодо її права власності на зазначений об`єкт нерухомості.

На відсутності спору про право власності ОСОБА_6 щодо вказаної квартири також наполягала представник відповідача за її заявою ОСОБА_1 адвокат Чередникова А.С.. Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Гринишин Є.В. також вважав законним набуття ОСОБА_6 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому Верховний Суд у постанові від 29 грудня 2022 року у справі № 757/13834/16 зазначив, що однією з умов розгляду спору, що виник на підставі звернення до суду особи, яка вважає порушеними, невизнаними або оспореними свої права, є доведеність порушення її прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги відсутність спору про право власності ОСОБА_6 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку про передчасність вимог останньої.

Таким чином, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що позивачі на виконання свого процесуального обов`язку не надали належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, враховуючи те, що обставини, на які вони посилаються як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ..

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи результат розгляду справи, судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного виконавця Бабенка Дмитра Анатолійовича, ПАТ Банк «Траст», Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності залишити без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 21.02.2023 року.

Сторони та інші учасники справи за позовом ОСОБА_1 :

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

відповідачі приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, АДРЕСА_6 , Публічного акціонерного товариства Банк «Траст», 35371070, м.Київ, вул.Народного ополчення буд.5-а, Державне підприємство «СЕТАМ», , м.Київ, вул.Стрілецька буд.4-Б, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ;

треті особи - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

АДРЕСА_8 та інші учасники справи за позовом ОСОБА_6 :

позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ,

відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ;

треті особи - приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, АДРЕСА_6 , Публічного акціонерного товариства Банк «Траст», 35371070, м.Київ, вул.Народного ополчення буд.5-а, Державне підприємство «СЕТАМ», , м.Київ, вул.Стрілецька буд.4-Б, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_8 .

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк