Справа № 199/8847/22
(2/199/696/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

09.03.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказує, що вона із дитиною мешкають окремо від відповідача, який (тобто відповідач) не надає коштів ані на утримання неповнолітньої дитини, ані на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач працює без оформлення, отримує дохід в розмірі 20 000,00 грн. Позивач отримує допомогу на дитину в розмірі 800,00 грн., не має змоги працювати, оскільки доглядає за дитиною.

Позовна заява містить вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 4 000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років.

В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явилася, в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач позов визнав, про що надав суду заяву, просив здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом, відповідач та позивач є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 8).

Дитина проживає разом із матір`ю (а.с. 9).

Відповідач мешкає окремо від позивача та дитини та між батьками дитини не досягнуто домовленості щодо утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Спірні правовідносини виникли із захисту прав позивача, як дружини, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та регулюються ч. 3 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 75, ч.ч. 2, 4 ст. 84, ч. 1 та ч. 2 ст. 80 СК України.

Дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 76-80, ч. 1 ст. 81, ст. 89 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї (ч. 1 ст. 5 СК України).

За ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення ( ч. 2 ст. 80 СК України).

Як встановлено судом, позивач не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною 04.07.2022 р.н., докази про можливості одержання позивачем утримання від інших осіб (повнолітніх дочки, сина, батьків) позивачем суду не надані.

Відповідач також не посилався на можливість одержання позивачем утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків, доказів не надав, не подавав заяв про витребування доказів про можливість одержання позивачем утримання від вказаних осіб, якщо такі особи є.

На підставі ч. 2 ст. 84 СК України позивач має право на утримання від чоловіка (відповідача), який є батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною трьох років.

Вказаного обов`язку відповідач не виконує.

Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч. 1 ст. 75 СК України).

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 4 ст. 75 К України).

Особливість такого утримання полягає у строковості дії (до досягнення дитиною трьох років), незалежності від надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - неможливості чоловіка надавати таке утримання.

Вочевидь, що нормальне існування людини, функціонування її організму та збереження її здоров`я потребує матеріальних цінностей (грошових коштів) для придбання набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних потреб людини. Матеріальних цінностей потребує навіть мінімально прийнятий рівень життя (ч. 3 ст. 82 ЦПК України).

Як встановлено судом, позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач, у зв`язку з цим потребує утримання.

Задовольняючи вимоги позову у повному обсязі, суд керується тим, що позивач має право на утримання від чоловіка, який є батьком їхньої спільної дитини, до досягнення дитиною трьох років, проте, вказаного обов`язку не виконує, відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси іншої осіб, у зв`язку з чим вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, тому позов підлягає задоволенню.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 13, 23, 89, ч. 6 ст. 141, ч. 1 та ч. 4 ст. 206, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 75, 80, 84 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити повністю.

Стягувати зОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання останньої в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 0 коп., починаючи проводити стягнення з 21 листопада 2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 14.03.2023 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками.

Суддя В.В.Спаї