Ухвала

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 334/4445/21

провадження № 61-288ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Запорізького районного управління поліції, Головного управління національної поліції в Запорізькій області, Національної поліції України, Державної казначейської служби України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , звернулися до суду з позовом до Запорізького районного управління поліції, Головного управління національної поліції в Запорізькій області, Національної поліції України, Державної казначейської служби України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, у якому просили суд: визнати незаконними дії співробітників поліції (на той час Ленінського РВ УМВС України в Запорізькій області), які полягали у затриманні із застосуванням фізичної сили ОСОБА_2 у приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя 11 липня 2013 року та доставці до комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради; визнати незаконними дії співробітників поліції щодо затримання (на той час Ленінського РВ УМВС України в Запорізькій області), які полягали у застосуванні фізичної сили у приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя 11 липня 2013 року відносно ОСОБА_1 ; визнати незаконними дії співробітників поліції щодо затримання (на той час Ленінського РВ УМВС України в Запорізькій області), які полягали у застосуванні фізичної сили у приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя 11 липня 2013 року відносно ОСОБА_4 ; стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_2 завдану їй моральну шкоду у розмірі 169 824, 00 грн; стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 завдану їй моральну шкоду у розмірі 169 824, 00 грн; стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_4 завдану йому моральну шкоду у розмірі 169 824, 00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2022 року позов залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , на відшкодування моральної шкоди по 30 000, 00 грн кожному шляхом безспірного списання з Державної казначейської служби України.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

02 січня 2022 року Державна казначейська служба України засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 січня 2023 року заявником надіслано до Верховного Суду докази сплати судового збору, а також касаційну скаргу в новій редакції.

Підставами касаційного оскарження судового рішення заявникзазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 638/13100/14-ц, від 19 червня 2018 року в справі № 910/23967/16, від 04 липня 2018 року в справі № 641/2328/17, від 29 серпня 2018 року в справі № 686/16161/16-ц, від 23 січня 2019 року в справі № 308/1990/16-ц, від 25 вересня 2019 року в справі № 607/5841/17, від 18 листопада 2020 року в справі № 554/5980/18, від 03 березня 2021 року в справі № 638/17962/15, від 24 грудня 2021 року в справі № 646/5190/19-ц, від 09 лютого 2022 року в справі № 757/6203/21-ц, від 04 квітня 2022 року в справі № 638/12050/20, від 15 червня 2022 року в справі № 398/2910/20, від 23 червня 2022 року в справі № 607/4341/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Заявник також просить суд зупинити виконання постанови Запорізького апеляційного від 29 листопада 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання заявника про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного від 29 листопада 2022 року не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 334/4445/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Запорізького районного управління поліції, Головного управління національної поліції в Запорізькій області, Національної поліції України, Державної казначейської служби України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного від 29 листопада 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко