Справа № 132/1743/22
Провадження № 22-ц/801/635/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 рокуСправа № 132/1743/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Оніщука В.В., Медвецького С.К.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тетевої-Родюк Ірини Олександрівни на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.06.2022 року, та відшкодувати понесені витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що раніше перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , під час якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 (яка досягла повноліття), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які після розірвання шлюбу, за досягнутою між ними домовленістю, залишилися проживати з матір`ю.

Калинівським районним судом Вінницької області в справі №132/3929/17, була 03.04.2018 року постановлена ухвала про затвердження мирової угоди, за умовами якої він зі згоди ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання вчинити на користь їх дітей правочин, а саме договір дарування належної йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності будівлі магазину кафе, розташованого в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області, разом з господарськими будівлями та спорудами, в рівних долях, тобто по 1/2 частці кожній, натомість ОСОБА_2 після вчинення зазначеного правочину протягом 10 днів зобов`язалася відмовитися від стягнення з нього на утримання їх неповнолітніх дітей аліментів, шляхом укладення нотаріально завіреного договору. Він свої зобов`язання виконав, що підтверджується Договором дарування нерухомого майна від 16.05.2019 року, а ОСОБА_2 не виконавши своїх зобов`язань, звернулася до Калинівського районного суду Вінницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , яку було задоволено та 16.06.2022 року видано відповідний судовий наказ про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитині відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2022 року (з дня подачі заяви до суду), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, починаючи з моменту видачі даного судового наказу, донька виявила бажання та почала проживати разом із ним, та перебувати на його утриманні. Оскільки аліменти призначенні на утримання дитини згідно ст.179 СК України є власністю дитини, а відповідач аліменти останній не віддає та на її потреби не використовує, будь-якого утримання дитини не здійснює та проживає окремо, то отримання аліментів в такому разі суперечить основним засадам їх отримання.

За таких обставин, стягнення аліментів за судовим наказом від 16.06.2022 року у справі № 132/1244/22 підлягає припиненню, оскільки аліменти стягуються на користь того з батьків, з ким постійно проживає дитина та призначенні для утримання саме дитини.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Тетева-Родюк І.О. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 раніше перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 27.01.2016 року у справі № 132/2741/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набуло законної сили 07.02.2016 року, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.01.2008 року виконкомом Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Як свідчить ухвала Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2018 року у справі № 132/3929/17, в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в рамках розгляду якої, сторонами, з метою врегулювання цього спору на основі взаємних поступок, було укладено мирову угоду, за умовами якої відповідач ОСОБА_1 до 01.06.2018 року зобов`язався вчинити на користь своїх дітей доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правочин, а саме договір дарування належної сторонам на праві спільної сумісної власності будівлі магазину кафе, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 98,1кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами, в рівних долях, тобто по 1/2 частці кожній. Натомість, позивач ОСОБА_2 , після вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного правочину протягом 10 днів, зобов`язується відмовитися від стягнення аліментів з нього на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом укладення нотаріально завіреного договору. Крім цього, позивач ОСОБА_2 в подальшому не матиме до відповідача ОСОБА_1 будь-яких претензій щодо реалізованого згідно договору купівлі-продажу від 28.04.2016 року ОСОБА_1 , без її на те згоди, належного їм на праві спільної сумісної власності легкового автомобіля марки «Renault Kangoo», 2010 року випуску.

Дана ухвала Калинівського районного суду Вінницької області, яка була постановлена 03.04.2018 року у справі № 132/3929/17, набула законної сили 18.04.2018 року, однак, як встановлено в судовому засіданні під час розгляду даної справи № 132/1743/22, умови затвердженої судом мирової угоди, в передбачені нею строки, сторонами не було виконано, а саме ОСОБА_1 в порушення взятих на себе зобов`язань, до 01.06.2018 року не вчинив відповідний правочин на користь своїх дітей, а ОСОБА_2 , відповідно, у свою чергу, не уклала договір про відмову від стягнення аліментів.

16.05.2019 року, ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_5 ) з однієї сторони, та неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діюча за згодою своєї матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_1 , та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діє мати ОСОБА_2 (надалі Обдаровані), з іншої сторони, уклали Договір дарування нерухомого майна, який був посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламовим О.В., за яким Дарувальник передав безоплатно у власність Обдарованих, а Обдаровані (в тому числі в особі представника), прийняли у власність в рівних частках кожна будівлю магазину кафе з господарськими будівлями, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

16.06.2022 року суддею Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В. у справі № 132/1244/22 (провадження № 2-н/132/87/22) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.06.2022 року (з дня подачі заяви до суду) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі цього судового наказу № 132/1244/22, виданого 29.06.2022 року Калинівським районним судом Вінницької області, постановою головного державного виконавця Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бабейка О.С. від 31.08.2022 року, відкрите виконавче провадження №69750299 з його виконання.

Згідно довідки-розрахунку (АСВП № 69750299), виданої 07.11.2022 року головним державним виконавцем Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабейко О.С., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за судовим наказом № 132/1244/22, виданим 29.06.2022 року Калинівським районним судом Вінницької області, станом на 01.11.2022 року становить 2647 грн 00 коп. Дана заборгованість по аліментам нараховується з 30.08.2022 року згідно заяви стягувача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що досягнення між сторонами домовленості щодо вчинення правочину, а саме укладення договору дарування нерухомого майна від 16.05.2019 року, не свідчить про вчинення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно в належній формі та з дозволу органу опіки та піклування. Також суд першої інстанції зазначив, що не підлягає задоволенню позов і з підстав фактичного проживання дитини з батьком та знаходженні на його повному утриманні, оскільки неповнолітня ОСОБА_3 проживала з батьком тимчасово на час виїзду матері за кордон, а саме з 16.06.2022 по 14.08.2022 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Звернувшись до суду з цим позовом, позивач зазначав про те, що при розгляді цивільної справи № 132/3929/17 про поділ майна подружжя між сторонами було затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої ОСОБА_1 зі згоди ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання вчинити на користь їхніх доньок правочин, а саме укласти договір дарування належної їм на праві спільної сумісної власності будівлі магазину кафе, розташованого в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області, разом з господарськими будівлями та спорудами, в рівних долях, тобто по 1/2 частці кожній дочці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

На виконання вимог мирової угоди, затвердженої Калинівським районним судом Вінницької області від 03.04.2018 року, ним на підставі договору дарування від 16.05.2019 року було подаровано належну йому частку на праві спільної сумісної власності будівлі магазину кафе, розташованого в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області, разом з господарськими будівлями та спорудами, в рівних долях, натомість ОСОБА_2 після вчинення зазначеного правочину протягом 10 днів зобов`язалася відмовитися від стягнення з нього на утримання їх неповнолітніх дітей аліментів, шляхом укладення нотаріально завіреного договору, проте своїх зобов`язань не виконала.

Мирова угода - це укладена в цивільному процесі угода між сторонами у справі і затверджена судом про умови припинення спору, на підставі взаємних уступок. До мирової угоди застосовують вимоги чинності правочину. Мирова угода за своїми властивостями та правовими наслідками прирівнюється до судового рішення. Умови мирової угоди у разі їх невиконання однією обома сторонами можуть бути виконані у примусовому порядку.

Отже, враховуюче те, що мирова угода, затверджена Калинівським районним судом Вінницької області від 03.04.2018 року є чинною, ОСОБА_1 не обмежений у праві звернутись до виконавчої служби з даною мировою угодою для її примусового виконання.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Можливість припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно врегульовано статтею 190 СК України.

Згідно з частиною першою статті 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору.

Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її (частина друга статті 190 СК України).

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за рішенням суду» роз`яснено, що батьки мають право з дозволу органу опіки та піклування укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

У наведеному правилі статті 190 СК України встановлено спосіб захисту цивільних (сімейних) прав, за яким вимога про отримання аліментів може бути задоволена шляхом передачі та визнання за стороною, яка вимагає надання утримання, права власності на нерухоме майно, вартість якого або експлуатація якого є достатніми для того, щоб забезпечити задоволення всіх майнових потреб дитини.

Договір дарування від 16.05.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 подарував належну йому частку на праві спільної сумісної власності будівлі магазину кафе, розташованого в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області, разом з господарськими будівлями та спорудами, в рівних долях, тобто по 1/2 частці кожній дочці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , укладений не на підставі статті 190 СК України, а на загальних підставах. Договору про припинення права на аліменти на утримання дитини в зв`язку з придбанням магазину кафе ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не укладали.

Суд не вправі зобов`язати отримувача аліментів або дитину прийняти право власності на нерухоме майно та одночасно припинити на цій підставі стягнення аліментів. Таке право є виключним правом сторін, що реалізується добровільно на підставі відповідного договору.

Разом з тим, будь-якого посилання на те, що договір укладений з умовою про припинення права на аліменти, умови договору не містять. Підписуючи договір дарування, сторони стверджували, що такий правочин відповідає їхнім намірам, вони однаково розуміють значення, умови договору, його природу й правові наслідки, бажають їх реального настання.

Крім того на час звернення з позовом до суду першої інстанції неповнолітня ОСОБА_3 з батьком не проживає, з ним вона проживала тимчасово, а саме з 16.06.2022 по 14.08.2022, а тому з огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тетевої-Родюк Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: С.К. Медвецький

В.В. Оніщук