справа № 439/108/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунди А.О.,

з участю секретаря судових засідань Музички Л.Т.,

сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільно нажитого в шлюбі, суд, -

в с т а н о в и в:
у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позов в суд до ОСОБА_2 , де з подальшими уточненнями просить присудити їй із спільно нажитого в шлюбі майна легковий автомобіль марки CHEVROLET моделі «CAPTІVA» номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, вартістю 248160 гривень, автомобільний гараж, вартістю 99000 гривень, який знаходиться за адресою: Львівська область, м. Броди, вул. І.Богуна, 5 ( гаражне товариство № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_3 ) і грошові кошти в сумі 232331 гривень 45 копійок. Всього майна на загальну суму 579 491 гривень 45 копійок. ОСОБА_2 із спільно нажитого майна у шлюбі присудити грошові кошти в сумі 579 491 гривень 45 копійок.

Позовні вимоги мотивує тим, що на час звернення в суд із даним позовом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час проживання в шлюбі ними було за спільні кошти придбано автомобіль, марки CHRVROLET моделі «CAPTIVA», 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , ринкова вартість якого становить 248160 гривень, автомобільний гараж загальною площею 28.8 м. кв., за адресою Львівська область вул.. Богуна 5 (гаражне товариство № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_3 ), ринкова вартість якого становить 99000 гривень. Крім того, за час проживання в шлюбі ними було заощаджено грошові кошти на суму 22000 доларів США, що підтверджується декларацією за 2019 рік, яка була подана відповідачем по справі у відповідні органи 24 січня 2020 року. Правовставлюючі документи на автомобіль і автомобільний гараж оформлені на відповідача по справі ОСОБА_2 . Зазначає, що грошові заощадження в сумі 22000 доларів США на даний час знаходяться на зберіганні у відповідача, з яких нічого не було витрачено в інтересах сім`ї. На підставі вищевикладеного, із посиланням на ст.ст. 60, 61, 70,71 Сімейного кодексу України просить позов задоволити та стягнути судові витрати.

15.02.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження.

06.09.2022 року винесено ухвалу суду про витребування доказів, якою витребувано з в/ч НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 )копію наказу про звільнення в запас та інформацію про розмір грошової допомоги при звільненні в запас ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, що із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2010 року. У березні 2022 року шлюб розірваний. Ще до розірвання шлюбу вона звернулася з позовом про поділ майна подружжя, оскільки не досягнуто згоди про поділ спільно нажитого у шлюбі майна. Просить присудити їй автомобіль для того, щоб забезпечити необхідні потреби дітей, які залишилися проживати із нею, а саме: доїзд до школи, в лікувальні заклади та інше. А гараж потрібний для належного утримання даного транспортного засобу. Вважає, що має також право на половину грошових коштів по заощадженнях зазначених самим відповідачем у поданій ним особисто декларації за 2019 рік. Окрім цього, зазначила, що під час подружнього життя ними була придбана також квартира, яка записана на матір відповідача, вона на неї претендувати не може. А посилання відповідача на те, що грошові кошти в сумі 22000 доларів США витрачені на потреби сім`ї не відповідають дійсності. На відпочинок за кордоном та в межах країни витрачені значно менші кошти і саме ті, які вони разом заробляли протягом 2020-2021 років, оскільки відповідач отримав суттєву грошову компенсацію при звільненні, а вона постійно теж працювала.
Представник позивача - адвокат Микитюк С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Просить не брати до уваги заперечення відповідача щодо відсутності готівкових коштів в сумі 22 000 доларів США, так як після звільнення із військової служби у серпні 2019 року він отримав одноразову грошову компенсацію більше 200 000 грн., в подальшому отримував щомісячно пенсію у великому розмірі, працював у Фонді соціального страхування, дружина теж працювала та отримувала пристойну заробітну плату, тому подружжя могло дозволити відпочинок за кордоном і організовувати дозвілля для дітей в межах країни на зароблені кошти. Жодних доказів того що сім`я протягом 2020-2021 року витратила кошти в сумі 22000 доларів США суду не надано. Окрім цього, в разі задоволення позовних вимог просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 8045 гривень.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. Згідний поділити спільне майно в такий спосіб: віддати позивачці грошову компенсацію у розмірі 173 580 гривень, а собі залишити автомобіль та гараж. Пояснив, що з позивачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. В них є двоє спільних дітей, з якими постійно спілкується та проводить багато часу, тому автомобіль йому необхідний для задоволення потреб дітей, оскільки старший син не може їздити в автомобілі, який він використовує, це автомобіль його покійного вітчима. Дійсно він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_4 у м.Броди, а у серпні 2019 року був звільнений з військової служби. Після чого працював у Фонді соціального страхування та отримував пенсію як військовослужбовець. Гараж придбаний у 2020 році за кошти вказані у поданій ним декларації за 2019 рік. Окрім того, кошти вказані у декларації витрачалися на потреби сім`ї, коли шлюб не був ще розірваний, так як їх сім`я багато подорожувала, що відповідно потребувало немалих фінансових витрат. Тобто, усі кошти, що були вказані у поданій декларації були витрачені на потреби сім`ї до моменту розірвання шлюбу. Ствердив, що саме через надмірні фінансові витрати вчинені дружиною у них розладилися подружні стосунки, що привело до розірвання шлюбу.
Представник відповідача - адвокат Онищук Т.Н. із позовними вимогами позивачки згідний частково. Згідний, щоб позивачці компенсувати 173 580 гривень в якості половини вартості спільно нажитого подружнього майна, а ОСОБА_2 залишити автомобіль та гараж. Додатково пояснив, що майно, яке існувало на час припинення шлюбних відносин складалося із автомобіля та гаражу. Грошові кошти зазначені відповідачем у декларації за 2019 рік були витрачені на потреби сім`ї до моменту розірвання шлюбу, тому у відповідача в даний час грошові заощадження відсутні, тому позивачка на них претендувати не може. Саме надмірне витрачання грошей позивачкою і сталою основною причиною розірвання шлюбних відносин між сторонами. Про те, що позивачка користувалася грошовими коштами відповідача свідчить, те що на її ім`я у 2018 році до картки ОСОБА_2 була відкрита додаткова картка, яка закрита 02.12.2021 року. Окрім цього, зазначає, що відповідачем подана декларація 01.09.2022 за 2021 в якій ОСОБА_2 вказав про розмір активу готівкових коштів розміром 7500 грн., що ще раз підтверджує відсутність у нього заощаджень у розмірі 22000 доларів США.
Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.04.2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 35 (а.с. 13).
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які залишилися проживати з позивачкою (а.с.14).
Рішенням Бродівського районного суду Львівської області 03 березня 2022 року по справі № 439/2142/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.165). Цей факт сторонами не заперечувався.
Перебуваючи у шлюбі сторони спільно нажили
- легковий автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «CAPT1VA» номерний знак НОМЕР_5 2012 року випуску (а.с.30). Ринкова вартість згідно звіту про незалежну оцінку автомобіля становить 248160 гривень (а.с.32-40);
-автомобільний гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (гаражне товариство № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_3 ) (а.с.18). Ринкова вартість згідно звіту про оцінку майна становить 99000 грн. (а.с.19-29);
-грошові кошти в сумі 22000 доларів США, що відображено у декларації за 2019 рік, поданій ОСОБА_2 24.01.2020 року (а.с.41-43).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 та 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Вимогами ст. 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

На підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно роз`яснень даних в п.п. 23, 30 Постанови пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (правова позиція Верховного Суду в постанові від 05 серпня 2020 року в справі №682/2493/16-ц).

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати із позивачкою ОСОБА_1 , що не оспорюється сторонами, а відтак, виходячи з інтересів дітей, для забезпечення їх найнеобхідніших потреб, суд приходить до переконання, що легковий автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «CAPT1VA» номерний знак НОМЕР_5 2012 року випуску, вартістю 248160 грн. слід присудити позивачці ОСОБА_1 , яка має водійські права та ним користується (а.с.31). При цьому суд враховує пояснення відповідача ОСОБА_2 про те, що у його користуванні є інший автомобіль, яким він користується постійно з 2016 року.

Крім цього, для належного утримання транспортного засобу позивачкою їй доцільно присудити автомобільний гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (гаражне товариство № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_3 ), вартістю 99000 гривень,
Щодо поділу грошових заощаджень, слід зазначити наступне.

Із наданої суду копії декларації про доходи як військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 роздрукованої із сайту НАЗК встановлено, що ОСОБА_2 особисто 24.01.2020 року подано декларацію після звільнення за 2019, в якій у розділі грошові активи, у графі вид активу вказано грошові кошти розміром 22 000 доларів США.

Позивачка просила присудити грошові кошти, виходячи із офіційного курсу гривні до долара США станом на 26.07.2022 року відповідно до якого 1 долар США становив 36.5686 грн. (а.с.74-76). Звідси загальна сума грошових заощаджень у гривневому еквіваленті буде становити 804509 грн.20 коп. (22000 доларів США х 36.5686 грн. = 804509 грн.20 коп.).

Тому, беручи до уваги вартість усього нажитого в шлюбі майна, виходячи із засад рівності часток майна дружини та чоловіка, суд приходить до висновку, що позивачці слід присудити грошові кошти в сумі 228674 гривень 60 копійок. А, враховуючи вартість транспортного засобу та автомобільного гаражу, які суд присуджує позивачці, відповідачу слід присудити грошові кошти в сумі 575 834 гривень 60 копійок.

Із врахуванням, того що позивачка просить присудити грошові кошти в сумі 232331 грн. 45 коп., а всього майна на загальну суму 579 491 грн. 45 коп., а ОСОБА_2 із спільно нажитого майна у шлюбі присудити грошові кошти в сумі 579 491 гривень 45 копійок, то з наведених вище мотивів позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
Водночас, суд не приймає твердження відповідача та його представника про те, що грошові заощадження у розмірі 22000 доларів США були витрачені в інтересах сім`ї протягом 2020-2021 років, виходячи з наступного.
Позивачка із позовом про поділ майна подружжя звернулася 26.01.2022 року, де серед іншого вказує грошові заощадження подружжя в розмірі 22000 доларів, а декларація про доходи за 2021 рік ОСОБА_2 , де він вказує про грошові активи лише в розмірі 7500 грн., подана 01.09.2022 року (а.с.134-138), тобто після припинення шлюбних відносин та після розірвання шлюбу 03.03.2022 року.

Крім цього, дійсно автомобільний гараж ринкова вартість якого на час розгляду справи становить 99000 грн. був придбаний подружжям 13.02.2020 року, крім цього сім`я тричі перебувала за кордоном в період: з 11.01.2020 по 18.01.2020 - вартість туру 30040 грн. (а.с.86-89), з 16.07.2020 по 30.07.2020 - вартість туру складає 50600 грн. (а.с.82-85), з 14.07.2021 по 27.07.2021 вартість туру 62700 (а.с.90-94) та проводила дозвілля як за кордоном, так і в межах України (а.с.95-100).

Із наявних матеріалів справи судом встановлено, що у сторін на час перебування у шлюбі було достатньо грошових коштів, які використовувалися для проведення дозвілля (подорожі) та належного матеріального забезпечення потреб їх сім`ї. Так, відповідач отримав при звільненні з військової служби 14.08.2019 року одноразову грошову допомогу в розмірі 275219.10 грн. (а.с.118), в подальшому отримував пенсію, яка у 2020 році складала 173579.73 грн. (а.с.125), а у 2021 році складала 153837.98 грн. (а.с.126), заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2021 в розмірі 172019.64 грн. (а.с.133). Позивачка постійно працює у військовій частині НОМЕР_4 (а.с.16-17) та стабільно отримує заробітну плату, яка у 2019 році складала 155159.79 грн. (а.с.105), у 2020 році складала 183441.50 грн. (а.с.106), у 2021 році складала 187788.34 грн. (а.с.107). Тому, суд вважає, що у подружжя були доходи на придбання гаражу, відпочинок та дозвілля сім`ї.

Саме тому твердження відповідача про те, що вказані у декларації грошові кошти були витрачені сторонами ще перебуваючи у шлюбі - не відповідає дійсності. Відповідачем під час розгляду справи не доведено факту витрати грошових коштів зазначених в декларації. Відтак, відповідач у своїх поясненнях вказує факти, які не відповідають дійсності та не підкріплені належними доказами. Наявність додаткової картки у позивача ОСОБА_1 , яка була відкрита до банківської картки відповідача жодним чином не спростовує наявність грошових заощаджень в розмірі 22000 доларів США на час припинення шлюбу (а.с.139).

Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України слід стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7794.20 грн. судових витрат, що складаються із судового збору за подачу позовної заяви в сумі 5795 гривень (а.с.1;73) та послуг експерта щодо оцінки майна в сумі 2000 гривень (а.с.46-47), а стягнення послуги банку при оплаті судового збору в розмірі 50 грн. та послуги банку за довідку про курс валют в розмірі 200 грн. до задоволення не підлягає, так як не входить до видів судових витрат, передбачених ст.133 ЦПК України.
На підставі ст.ст. 57,60,61,65,69,70 СК України, ст.369 ЦК України, керуючись ст.ст.10,12,81,82,89,141,258,263-265,274 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги задовольнити частково.

В порядку поділу майна присудити ОСОБА_1 із спільно нажитого майна легковий автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «CAPT1VA» номерний знак НОМЕР_5 2012 року випуску вартістю 248160 гривень, автомобільний гараж, вартістю 99000 гривень, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (гаражне товариство № НОМЕР_2 , гараж № НОМЕР_3 ) і грошові кошти в сумі 228674 гривень 60 копійок . Всього майна на загальну суму 575 834 гривень 60 копійок.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в сумі 575 834 гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7794.20 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючої АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 зареєстрований АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 27 січня 2023 року.

Суддя: А.О.Бунда