Справа № 541/3078/22
Номер провадження 2/541/143/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 січня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Шатілової Л.Г., секретаря судового засідання Гуриної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 101855668 від 09.08.2021 року у розмірі 41265,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10950,00 грн..

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту №101855668. Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі- плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/термін, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Згідно п.1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 09.08.2021 (строк кредитування). Відповідно д п.1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 08.09.2021. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 5000,00 грн..

30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №101855668 від 09.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги про споживчий кредит №101855668 від 09.08.2021 року.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, станом на 16.11.2022 р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 41265,00 грн., з яких:

- заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн.;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 15015,00 грн.;

- заборгованість за відсотками відповідно до п.4.2 договору 21250,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав клопотання в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить слухання справи проводити у відсутності представника ТОВ "Вердикт Капітал", проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які посилаються сторони, та підтверджено доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов висновків, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що за ОСОБА_1 станом на 16.11.2022 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» рахується заборгованість в розмірі 41265,00 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 5000,00 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення 15015, 00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору 21250,00 грн. (а.с. 24).

На обґрунтування вимог про стягнення заборгованості позивач посилається на договір споживчого кредиту №101855668 від 09.08.2021 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 та засвідчений електронним підписом.

Разом з тим, п.6,7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів.

Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Відповідно до ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно з ч. 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Однак, у Договорі про споживчий кредит № 101855667 від 09.08.2021 року в графі «позичальник» і в графі «кредитодавець» відсутнє зазначення про підпис договору ЕЦП чи у формі одноразового ідентифікатора (а.с.9-17).

Окрім того, доказів того, що відповідач заходив на сайт товариства та вводив електронне підтвердження - динамічний пароль, який повинен був бути відправлений на його номер телефону, відсутні.

Також позивач не надав суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту в сумі 5000,00 грн.(платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки).

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів від ТОВ «Мілоан».

Також у позовній заяві позивач посилається на те, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 30.11.2021 року укладений договір факторингу №30-11-65 (а.с.27-39).

Відповідно до розділу 2 Предмет договору, за цим договором Клієнт-Первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 65369380,75 грн, Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між Клієнтом та Боржниками. Відповідно до умов цього Договору Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнтові. За цим Договором Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в Реєстрах Боржників. За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договором про надання фінансових послуг, Право Вимоги за яким передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі, але не раніше оплати повного фінансування Фактором придбаного у Клієнта Права вимоги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.6.1.1., 6.1.2., 6.1.3., 6.1.4., 6.2 Договору, оформлення відступлення Права вимоги відбувається в такому порядку. За цим Договором Клієнт відступає, а Фактор приймає Право вимоги. Реєстр Боржників в електронному вигляді (Додаток №1) передається Фактору за Актом приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №2) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного Фінансування на користь Клієнта відповідно до Розділу 7. Право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток №2), який є підтвердженням Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги. З моменту переходу до Фактора Права вимоги, відповідно до умов п.6.1 цього Договору, всі гарантії, надані Боржниками щодо погашення їх грошових зобов`язань перед Клієнтом ( у разі наявності), стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору.

Відповідно до розділу 1 документація це документи, які мають бути в наявності у Клієнта та підтверджують Право вимоги, що передаються (далі Обов`язкова документація), а саме: електронний кредитний договір (Оферта), електронна анкета-заявка, графік погашення кредиту, паспорт споживчого кредиту, укладені у відповідності з вимогами чинного законодавства України в тому числі ЗУ «Про електронну комерцію»; копія сторінок паспорта Боржника/копія ID картки та копія довідки про реєстрацію; копія ідентифікаційного номеру Боржника; документи, які підтверджують видачу кредитних коштів позичальникам (первинні документи (касовий документ/платіжне доручення/ ордер), оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» за кредитними договорами в електронному вигляді з наданням в паперовому вигляді відповідно до запиту Фактора; детальні розрахунки відступлення суми боргу первісним кредитором станом на дату відступлення суми боргу за кредитними договорами в електронному вигляді з наданням в паперовому вигляді відповідно до запиту Фактора.

Разом з тим, позивачем надано лише Договір про споживчий кредит №101855668 від 09.08.2021 року та реєстр боржників до договору факторингу №30-11-65 від 30.11.2021 року (Додаток 3) (а.с.37-38 ).

Суду не надано доказів того, що ТОВ «Мілоан» відступила своє право грошової вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за Договором про споживчий кредит №101855668 від 09.08.2021 року , який укладений з ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять акту приймання-передавання реєстру боржників, який є додатком №4 до договору Факторингу №30-11-65 від 30.11.2021 року.

Також позивачем не надані докази на виконання умов п. 2.1 договору факторингу №30-11-65 від 30.11.2021 року, а саме - підтвердження передання ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів в розпорядження ТОВ «Мілоан» у якості плати за відступлення права грошової вимоги до боржників.

Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» шляхом підписання кредитного договору в електронній формі та засвідчення його електронним цифровим підписом, наявності за відповідачем заборгованості, факту виникнення права вимоги у ТОВ «Вердикт Капітал».Суд не приймає до уваги довідку від 03.02.2022 (а.с.23), оскільки вона не є первинним документом, оформленим відповідно до вимог закону, яка б підтверджувала факт надання кредитних коштів позичальнику.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 280-284 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Товариство з обмеженою відповідальність «Вердикт капітал», юридична адреса: 04053 м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз,58-Б, .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Л. Г. Шатілова