Справа №442/1295/23
Провадження №2/442/1125/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретар судового засідання Антоненко В.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання та лікування дочки.

Вказані вимоги обгрунтовані наступним. 11.10.2008 позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 . За час подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21.07.2010 шлюб між сторонами розірвано. Дочка залишилася проживати з матір`ю. Рішенням суду від 04.10.2010 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_6 в ромірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У дитини встановлено діагноз - асиметрична плосковальгусна стопа. З метою покращення стану здоров`я дитини неодноразово зверталася за медичною допомогою до спеціалістів, дочка проходила комплекс діагностичних та лікувальних процедур, а також потребує постійного придбання додаткових ліків, спеціальних продуктів харчування. Протягом останніх років дитині двічі діагностовано гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів, внаслідок чого призначено ліки та ін`єкції. У період з 26.11.2022 по 07.12.2022 дочка ОСОБА_6 проходила лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі. Отож, значні кошти витрачаються на діагностику, лікування та реабілітацію дитини. Позивач займається її вихованням, лікуванням, несе додаткові витрати на утримання дитини. ОСОБА_4 не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, аліменти сплачує частково. Зважаючи на вказане, просить суд разово стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на утримання та лікування дочки ОСОБА_6 в розмірі 8123,40 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та вказала, що подала всі наявні документи щодо понесених нею витрат на лікування дитини. Зауважила, що інколи сімейний лікар призначала лікування у телефонному режимі. Дочку на плантоскопію скерував лікар у медичному центрі з метою встановлення діагнозу та визначення подальшого лікування, вартість послуги становила 2000 грн.

Представники відповідача у судовому засіданні частково визнали позовні вимоги та пояснили, що ОСОБА_4 позбавлений батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6 за рішенням суду, сплачує аліменти на дитину, заборгованість щодо сплати таких відсутня. Відповідач погоджується сплатити додаткові витрати в сумі 953,13 грн, що є рівною часткою понесених позивачем витрат на лікування дитини в сумі 1906,25 грн (витрати на масаж в сумі 1800 грн та за оплату ліків (азитроміцин) в розмірі 106,25 грн), оскільки понесення позивачем лише цих витрат підтверджено документально. Представники відповідача також вказали, що з наявних у матеріалах справи виписок лікаря не зрозуміло, яке саме лікування призначалося, відсутній взаємозв`язок між доказами. З документів вбачається, що призначався дитині масаж, натомість, відсутні докази призначення плантоскопії. Крім того, додаткові витрати на дитину мають розподілятися на двох батьків у рівних частках. Зважаючи на наведене, представники відповідача просили задоволити позов частково в сумі 953,13 грн, що є рівною часткою понесених позивачем додаткових витрат в сумі 1906,25 грн на лікування дочки ОСОБА_6 .

Заслухавши позивача та представників відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 21.07.2010 між позивачем ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_4 шлюб розірвано, актовий запис №152, після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.2009.

Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2011 у справі №2-2024/11, позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 05.06.2023, ВП №22315263, що здійснений державним виконавцем Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУМЮ у Львівській області Скоропад Н.В., заборгованість боржника ОСОБА_4 станом на 31.05.2023 відсутня.

13.12.2021, згідно огляду лікаря ОСОБА_9 (викладеного письмово), у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагностовано гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів, призначено ліки: ісла моос, тос май, інгаляцій, декасан, фіз.розчин, риназолін. Послуги: часткове медичне обстеження, призначення ліків/ін`єкцій. На вказане лікування дитини витрачено 1356,20 грн, що підтверджується фіскальними чеками від грудня 2021 року на суму 1157 грн (придбано інгалятор компресорний) та на суму 199,20 грн (придбано ліки: пектолван фіто ісландський мох, декасан розчин, ісла моос пастилки).

Згідно з оглядом лікаря ОСОБА_10 від 17.01.2022 (викладено письмово), у ОСОБА_5 діагностовано гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів, призначено лікування: рео-вода, парацетамол при потребі, гексаліз, називін сенситив). Послуги: призначення ліків/ін`єкції, часткове медичне обстеження. На зазначене лікування дитини витрачено кошти в сумі 496,30 грн, що підтверджується фіскальними чеками від січня 2022 року на суму 387 грн (фіскальний чек від 17.01.2022, згідно якого позивачем придбано рео воду, гексаліз, називін сенситив), 109,30 грн. (фіскальний чек від 18.01.2022, згідно якого придбано рео воду).

Відповідно до довідки лікаря КНП "Дрогобицька міська поліклініка" ДМР Лаврович В.В., дитина ОСОБА_5 не відвідувала школу з 17.01.2022 по 04.02.2022 з приводу вірусного захворювання.

Як вбачається з консультативного висновку спеціаліста Медичного центру "Консиліум" лікаря Мачічки О.І. від 02.05.2022, у ОСОБА_5 встановлено діагноз: асиметрична плосковальгусна стопа, сколіотичне порушення, асиметрія хребта. Рекомендовано лікування, зокрема, масаж, реаблітацію.

Відповідно до фіскальних чеків ТзОВ "Медичний Центр Консиліум" від травня 2022 року, на медичний масаж ОСОБА_5 витрачено кошти в сумі 1800 грн, та згідно фіскального чеку від 03.05.2022 - на плантоскопію в сумі 2000 грн.

З виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що остання з 26.11.2022 по 07.12.2022 проходила медичне лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі з приводу захворювання. З вказаної виписки вбачається, що дитина приймала лікування: респероміртол форте, декатилен, анальгін, азитроміцин, вода рео, нурофен форте, вітамін С, сельтавір, лінекс.

На вказане лікування витрачено кошти в сумі 616,10 грн (фіскальний чек від 29.11.2022 за наступні ліки: сельтавір, декатилен, шприц, голка), 245,99 грн (фіскальний чек від 05.12.2022, куплено: респеро миртол форте), 425,10 грн (фіскальний чек від 26.11.2022, яким підтверджено витрати за ліки: декатилен, анальгін, азитроміцин євро, рео вода, нурофен форте, вітамін С, шприц), що разом становить 1287,19 грн. Також позивачем надано рецепт від 26.11.2022, наданий лікарем ОСОБА_9 , на придбання зазначених ліків (азитроміцин).

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яку ратифіковано Постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, та набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.

Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 постановлено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тобто, заявляючи разові, періодичні або постійні витрати, необхідно надати суду докази усієї суми витрат та їх необхідність, тобто, якщо це витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, а також вартість ліків, які необхідно придбавати дитині та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із позовом до суду, позивач посилається на понесені нею витрати, пов`язані із захворюванням ддитини, у зв`язку з чим нею витрачалися кошти на діагностику, лікування, в тому числі масаж дитини. Наявність проблем зі здоров`ям дочки ОСОБА_6 потребує постійних обстежень та консультацій, придбання ліків, тощо.

На підставі наданих позивачем доказів, які досліджені в судовому засіданні, встановлено, що позивач з метою лікування дочки за призначенням лікарів витратила кошти на придбання інгалятора, ліків, обстеження (плантоскопію), курс масажів на загальну суму 6939,69 грн.

Долучені позивачем до позовної заяви докази: аркуш паперу з переліком ліків, фіскальні чеки від 15.01.2022 на суму 260,50 грн (амізон, тайгерон, Т-септ), на суму 42 грн (Т-септ), а також фотографія монітора комп`ютера з Аптеки №6 про вартість ліків на суму 606,20 грн (анальгін, анальгін-дарниця, сельтавір, шприц, голка, лінекс), суд вважає неналежними у їх взаємозв`язку з іншими доказами та самостійно, оскільки такі не доводять здійснення позивачем витрат, зокрема, витрат на лікування дитини.

Суд також не приймає до уваги заперечення представників відповідача, що позивачем заявлено необґрунтовані позовні вимоги щодо додаткових витрат на плантоскопію, оскільки вважають таку необов`язковою, зважаючи на її відсутність у рекомендаціях лікарів. Враховуючи викладені позивачем доводи та надані медичні документи, суд дійшов висновку, що таке обстеження було проведено з метою встановлення діагнозу, що потягнуло за собою додаткові витрати.

Отже, в даному випадку витрати на лікування, при незадовільному стані здоров`я дитини, є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України.

На переконання суду, відповідач, як батько спільної з позивачем дитини, зобов`язаний брати рівну з позивачем матеріальну участь у додаткових витратах на дочку, що обумовлені її лікуванням.

Зважаючи на те, що документально підтвердженою є сума фактично понесених позивачем витрат на лікування дитини у розмірі 6939,69 грн., то з відповідача слід стягнути рівну частину (половину) таких витрат в розмірі 3469,84 грн, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 280-282, 352, 354, 367 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), додаткові витрати на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3469,85 грн (три тисячі чотириста шістдесят дев`ять гривень 85 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відмінність тексту резолютивної частини повного рішення щодо розміру додаткових витрат на дитину з текстом резолютивної частини короткого рішення спричинена виправленням арифметичної помилки, яке слід вважати вірним (у відповідності до ч.7 ст.259 ЦПК України).

Повний текст рішення виготовлено 25.09.2023.

Суддя Грицай М.М.