ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2096/21 Номер провадження 22-ц/814/3731/23Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Онікс Карат» на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2023 року (час ухвалення судового рішення з 15:42:40 до час не зазначений; дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Онікс Карат» про зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, просила:

витребувати з незаконного володіння та зобов`язати приватне підприємство «Онікс Карат» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером :00:011:0028 площею 7,1551га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області;

скасувати рішення державного реєстратора відділу Держкомзему у Глобинському районі Цимбал В.М. від 01.11.2012 року, номер рішення 06065 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:011:0028 площею 7,1551га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :00:011:0028 площею 7,1551 га, яка розташована на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Під час розгляду справи №527/478/21 позивачці стало відомо, що існує договір оренди вищевказаної земельної ділянки площею 7,16 га, кадастровий номер :00:011:0028, від 25.01.2011 року, строком на 10 років.

Позивачка заперечує факт укладення та підписання між нею та ПП «Онікс Карат» договору оренди землі від 25.01.2011 року зі строком оренди на 10 років, вважає, що підпис на цьому договорі та акті приймання передачі виконаний іншою особою.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2023 року позов задоволений.

Зобов`язано приватне підприємство «Онікс Карат» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7,1551 га, кадастровий номер :00:011:0028, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Скасувано рішення державного реєстратора відділу Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області Цимбал В.М. від 01.11.2012 року, номер рішення 06065, про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 7,1551 га, кадастровий номер :00:011:0028, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Стягнуто з приватного підприємства «Онікс Карат» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Додатковим рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року вирішено питання судових витрат.

Стягнуто з Приватного підприємства «Онікс Карат» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп).

Стягнути з Приватного підприємства «Онікс Карат» на користь ОСОБА_1 11 514,97 грн (одинадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 97 копійок) витрат за проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ПП «Онікс Карат», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції у порушення приписів ч.4 ст.82 ЦПК України проігнорував фактичні обставини, встановлені судовими рішеннями у межах розгляду справи №527/478/21 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору оренди.

Суд не врахував висновки ВС, викладені у постановах від 05 червня 2018 року (справа №338/180/17) і від 26 жовтня 2022 року (справа№227/3760/19), а також не дав належної оцінки доказам, які подані відповідачем у підтвердження фактичного виконання сторонами умов договору від 25 січня 2011 року, а саме про сплату орендної плати у період з 2011 по 2021 рік включно.

Суд безпідставно всупереч приписам ст.89, ст.110 ЦПК України надав безумовну перевагу висновку експерта від 28 жовтня 2022 року та проігнорував те, що договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, ще 31 жовтня 2022 року, тобто на момент ухвалення рішення суду земля, що належить позивачці, не перебувала у користуванні відповідача. У відзиві ОСОБА_1 , посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Звертається увага, що рішення суду у справі №527/478/21 не може мати преюдиційного значення для цієї справи, так як у справах різняться учасники, предмет і підстави заявлених вимог.

Позивач категорично заперечує факт укладення договору оренди строком на 10 років, що підтверджено належним і допустимим доказом висновком експерта, який обґрунтовано прийнятий судом до уваги.

Докази, які надає відповідач у підтвердження факта начеб-то виконання умов договору, не є належними, так як не підтверджують факт отримання ОСОБА_1 орендної плати.

Наголошується, що спірних правовідносинах позовна даність не може бути застосована, так як порушення прав позивачки є триваючим.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №190921 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7,16 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:011:0028 (а.с.10-11).

В матерілах справи міститься договір оренди землі № 7 від 25.01.2011 року, згідно якого орендодавцем є ОСОБА_1 , а орендарем - ПП «Онікс Карат», в особі директора Мацак Галини Миколаївни (а.с.35-36).

Згідно п.п.1.2 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:011:0028, загальною площею 7,16 гектарів.

Пунктом 8 договору оренди передбачено, що договір укладено на 10 років.

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі 01.11.2012 року за № 06065.

Згідно висновку експерта № 354-355 за результатами судово - почеркознавчої експертизи по матеріалах цивільної справи № 527/2096/21, складеного 28.10.2022 року, - підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець ____» договору оренди землі № 7 від 25.01.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Онікс Карат» в особі ОСОБА_3 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; , - підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець передав ____» акту приймання передачі земельної ділянки від 25.01.2011 року за договором оренди землі № 7 від 25.01.2011 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.139-142).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 договір оренди землі № 7 від 25.01.2011 року та акт приймання передачі земельної ділянки не підписувала.

Суд відхилив як необґрунтовані доводи представника відповідача про те, що незалежно від того, хто підписував договір оренди, він є укладеним, оскільки позивач вчинила конклюдентні дії, які свідчать про схвалення вказаного договору.

Суд визнав також необґрунтованими доводи представника відповідача про відсутність порушеного права, в зв`язку поверненням спірної земельної ділянки, пославшись на пояснення позивачки і лист №18 від 21.11.2022 року (а.с.168-169).

Судом зроблений висновок, що реєстрація неукладеного договору оренди землі № 7 від 25.01.2011 року порушує права та законні інтереси позивачки на розпорядження її власністю - земельною ділянкою з кадастровим номером :00:011:0028 площею 7,1551 га.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача про порушення позивачкою строку позовної давності суд констатував, що сам факт отримання орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою не може свідчити про укладення договору оренди і обізнаність позивача про умови договору та не є підставою для застосування строків позовної давності.

Крім того, позивачка звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном - земельною ділянкою, отже обрано спосіб захисту свого речового права шляхом подання негаторного позову.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду, яке набрало законної сили, можуть бути спростовані у загальному порядку особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2021 року у справі № 527/478/21, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі і задоволено зустрічний позов ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 : визнано недійсним договір оренди землі від 10 травня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 , стосовно земельної ділянки площею 7,16 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:011:0028, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ№ 190921 (а.с.41-47, 69-70).

У межах розгляду зазначеної справи судами встановлено, що 25 січня 2011 року між ОСОБА_1 і ПП «Онікс Карат» укладений договір оренди №7 земельної ділянки площею 7,16 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:011:0028, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ№ 190921. Судами також встановлено, що договір укладено строком на 10 років, договір зареєстровано 01 листопада 2012 року.

Отже, рішенням суд, яке набрало законної сили, встановлений факт укладення між сторонами цього спору договору оренди земельної ділянки строком на 10 років. Це є фактичні обставини, а не правова оцінка певного факта, тому ОСОБА_1 як учасник справи № 527/478/21 є особою, відносно якої такі обставини встановлені і вона не вправі спростовувати таку обставину у межах розгляду іншої справи.

ПП «Онікс Карат», особа яка не брала участі у справі № 527/478/21, зазначені обставини (факт укладення договору і строк, на який він укладений), у межах розгляду цієї справи не спростовує, навпаки наполягає на таких обставинах, заперечуючи проти позову.

У межах розгляду справи № 527/478/21 рішенням суду також встановлено факт сплати ПП «Онікс Карат» орендної плати за укладеним договором у натуральній і грошовій формах за період з 2016 по 2019 роки.

Відповідачем подані суду письмові докази, а саме відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, згідно яких у період з 2011 року по четвертий квартал 2021 року включно ОСОБА_1 отримувала дохід у виді орендної плати від ПП «Онікс Карат» (а.с.116-120).

Отже, слід виходити з того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлений факт укладення договору земельної ділянки між ОСОБА_1 і ПП «Онікс Карат» строком на десять років, а належними і допустимими доказами доведено, що ПП «Онікс Карат» упродовж дев`яти років сплачував орендну плату, тобто виконував умови укладеного договору.

Оскільки висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили для суду і оцінюється на загальних підставах (ст.89, ст.110 ЦПК України), слід вважати встановленим, що навіть за відсутності підпису саме ОСОБА_1 у договорі №7 від 25 січня 2011 року і в акті приймання-передачі він є укладеним у розумінні ст.638 ЦК України.

Такий висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах ВП ВС від 05 червня 2018 року (справа № 523/6003/14-ц), від 26 жовтня 2022 року (справа № 227/3760/19-ц), а також у постанові ВС від 13 вересня 2023 року (справа № 385/1243/21), згідно яких у випадку непідписання договору однією із сторін його не можна вважати неукладеним після повного чи часткового виконання всіма сторонами; у разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним і може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).

Оскільки позовні вимоги грунтуються на твердженні про неукладеність договору оренди, з наведених підстав заявлені вимоги є необгрунтованими.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у вересні 2021 року, тобто до закінчення строку дії договору. Позивачкою суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів про те, що після закінчення строку дії договору, з 01 листопада 2021 року, відповідач продовжує неправомірно користуватися земельною ділянкою, що належить позивачці.

Додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року є похідним від рішення цього ж суду від 16 лютого 2023 року, а тому підлягає скасуванню.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги ПП «Онікс Карат» сплатило 1 362 грн судового збору (а.с.256). Апеляційну скаргу задоволено в повному обсязі. Таким чином, підприємство має право на стягнення з ОСОБА_1 1 362 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Онікс Карат» задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2023 року та додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року скасувати, ухваливши нове рішення.

ОСОБА_1 відмовити за недоведеністю у задоволенні позову до Приватного підприємства «Онікс Карат» про зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Онікс Карат» 1362 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08 листопада 2023 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді А.І. Дорош

В.М. Триголов