Справа №173/1485/22
Провадження №2-др/173/1/2023

11 січня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.
При секретареві - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , представник позивача, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , представник позивача, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу,
03.01.2023 року до суду звернулась заявниця, ФОП ОСОБА_1 , представник позивача, ОСОБА_2 , із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , представник позивача, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу.
Справа призначена до розгляду на 11.01.2022 року.
Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що 29.11.2022 року ним на електронну пошту суду було направлене клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 12 000.00 грн., з доказами понесення даних витрат та підтвердження направлення даного клопотання відповідачу по справі. Але судом в ухваленому рішенні не вирішені вимоги щодо стягнення понесених судових витрат на правову допомогу.
В судове засідання учасники розгляду справи не з`явились, про дату час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Їх неявка в судове засідання не перешкоджає вирішити питання про ухвалення додаткового рішення відповідно до положень ст. 270 ЦПК України.
Вирішуючи вимоги щодо ухвалення додаткового рішення про відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до пп. 3 п.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати.
Відповідно до абзацу 2. Ч. 2 ст. 259 СК України - Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Судом встановлено, що 30.11.2022 року електронною поштою на адресу суду надійшло клопотання адвоката Бартосевича Б.В., представника позивача, ФОП ОСОБА_1 , про відшкодування понесених судових витрат з оплати професійної правової допомоги.
13.12.2022 року судом було ухвалене рішення по цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , представник позивача, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу. Даним рішенням не вирішене питання щодо відшкодування позивачеві понесених судових витрат на правову допомогу.
Питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору судом вирішене в ухваленому рішенні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ч1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;
Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
З урахування зазначених вище правових норм, вирішуючи питання про відшкодування понесених відповідачем судових витрат за надання правової допомоги, оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог , суд виходить з наступного.
Суду надана копія платіжного доручення № 511 від 02.02.2022 року на загальну суму 12 000.00 грн., на оплату виконаних робіт за надання правової допомоги за актом №56/01-Б від 24 січня 2022 року . В акті зазначений затрачений час на проведення відповідного виду роботи та сума до сплати.
В свою чергу суд враховує, що спір між сторонами стосується майнових правовідносин. Справа не складає значного публічного інтересу, і не є складною. Ухваленим рішенням позовні вимоги задоволені.
Судом враховується активність даного представника під час розгляду справи, а також те, що справа розглядалась без виклику учасників розгляду справи.
З суми 12 000.00 грн. суд вважає за можливе виключити вартість послуги 1800.00 грн., за ведення переговорів з боржником щодо оплати заборгованості в добровільному порядку, так як доказів надання цієї послуги суду не надано.
З урахуванням всіх вищенаведених обставин, а також пропорційності понесених судових витрат відносно предмета спору, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про часткове відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги та про стягнення з відповідача на користь позивача 10 200.00 (десять тисяч двісті ) грн., на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги.
Керуючись 141, 259, 270 ЦПК України, суд,-
По цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , представник позивача, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу - ухвалити додаткове рішення.
Стягнути із ОСОБА_3 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , . РНОКПП ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса знаходження : АДРЕСА_2 200.00 (десять тисяч двісті ) на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду
Додаткове рішення складене: 11.01.2023 року
Суддя Петрюк Т.М.
Направлене до ЄДРСР: 16.01.2023 року
Дата набрання законної сили: 11.02.2023 року