Провадження № 2/761/1079/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), відповідно до якого просила:

1) Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 06.09.2017 до досягнення дитиною повноліття.

2) Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 06.09.2017 до 06.08.2018 (досягнення дитиною трирічного віку).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Дитиною опікується виключно позивач. Вказує також на те, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати малолітню дочку, інших утриманців він не має, водночас, відповідач працездатний, отримує дохід, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати заявлений розмір аліментів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. від 26 липня 2021 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідних клопотань до суду не надходило.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 08.11.2014 року по 31.10.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується матеріалами справи. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року у справі № 758/12069/17 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Від шлюбу сторони мають дочку:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1835.

06.09.2017 між позивачем та відповідачем укладено Договір між батьками про визначення місця проживання дитини, умови забезпечення його життя, сплату аліментів, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків зареєстрованого в реєстрі аза №1178.

У відповідності до вищенаведеного Договору, а саме п. 1.1. Батьки домовились, що їхня спільна малолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу між Батьками, проживає з ОСОБА_4 .

Згідно з п.1.2. вищевказаного Договору - цим Договором також визначаються умови здійснення батьківських прав та виконання обов`язків Батьком, який проживатиме окремо від ОСОБА_5 , а також його участь у забезпеченні умов життя ОСОБА_5 , порядок сплати аліментів на Дитину у відповідності зі ст.ст. 109, 141, 150, 151, 153-155, 160, 177, 180, ч.2 ст.181, ч.2 ст.182, ст.ст. 185, 189, 192 СК України.

Позивач зазначає, що станом на грудень 2020 року та починаючи з дня розірвання шлюбу відповідачем не було жодного разу здійснено сплати будь-яких грошових коштів у якості аліментів, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 .

Так, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог та заперечень щодо них лежить на позивачеві та відповідачеві відповідно.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно ч. 2-4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку за період з 06.09.2017 по 06.08.2018 - не підлягає задоволенню, оскільки, згідно ч. 2 ст. 84 СК України, на момент подачі позову дитина вже досягла трирічного віку, а за минулий час стягнення не передбачено.

Також, відповідно до ч. 2 ст.191 СК України - аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, що позивач вживала заходів щодо отримання аліментів, але не отримала їх, тому суд також не може присудити аліменти за минулий час - тобто з 06.09.2017 до моменту подання позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання малолітньої дочки, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 23.04.2021 (з моменту подачі позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 141, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 274, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 / аліменти на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на утримання дитини, ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_1 / в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 23.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: