Справа № 462/4502/23 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2376/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю : представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 29 травня 2018 року, під час перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що Залізничним районним судом м.Львова 18 квітня 2018 року видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий наказ був пред`явлений до примусового виконання у Залізничний ВДВС у м.Львові.

Стверджувала, що до вересня 2019 року відповідач працював у Регіональній філії «Львівська залізниця ПАТ «Українська залізниця». У жовтні-листопаді 2019 року влаштувався на роботу у ПП Торговий Дім «Львівські пропозиції», де отримує мінімальну заробітну плату, в результаті чого розмір аліментів на дитину зменшився фактично на 65-70 відсотків від нарахувань за попереднім місцем праці.

Зазначала, що за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року середньомісячний розмір аліментів складає 1654 грн., в той же час, витрати на утримання доньки значно зросли, потреби дитини, яка закінчила 1 клас СШ №67 м.Львова, займається у вокально-хореографічному колективі «Диво» збільшилися, зокрема: шкільне приладдя, навчальні зошити, здорове харчування, одяг, тощо.

Стверджувала, що відповідач бачиться з донькою раз на місяць, додаткових коштів не надає, матеріальним становищем дитини, її здоров`ям, освітнім розвитком не цікавиться, при цьому, відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, так як у 2021-2022 роках, за час перебування на новому місці праці з мінімальними доходами, придбав автомобіль Opel Corsa 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

Просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначених судовим наказом від 18 квітня 2018 року, виданим Залізничним районним судом м.Львова, із 1/4 частки від заробітку відповідача на тверду грошову суму, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 липня 2023 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначених судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова 18 квітня 2018 року, та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства і не може влаштуватись на роботу як повністю працездатна особа, зокрема виконувати важку фізичну роботу, у зв`язку з цим його можливості заробітку та утримання себе і дитини доволі обмежені.

Також вказує, що у зв`язку із наявністю проблем зі здоров`ям він змушений регулярно купувати медичний препарату «Фінлепсін», середня вартість місячної дози якого складає 1200 грн.

Крім цього зазначає, що при розірванні шлюбу вони з позивачкою домовились, що він не буде здійснювати поділ спільної квартири, фактично відмовившись від своєї частки квартири на користь дитини.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час перебування у якому у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 квітня 2018 року Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий наказ був пред`явлений до примусового виконання.

Зі звітів про здійснення нарахування та виплати відносно ОСОБА_1 вбачається, що за час роботи у Регіональній філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця виробничий підрозділ «Моторвагонне депо» до вересня 2019 року аліменти на утримання доньки становили близько 3877 грн, а за час роботи ПП Торговий дім «Львівські пропозиції», зокрема за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року - близько 1700 грн, що становить менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З витягу АСВП №56678799 вбачається, що ОСОБА_1 належить автомобіль Opel Corsa 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

Пред`явлення позивачкою позову про зміну способу стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину.

Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, однак не надала суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме:

- стан здоров`я та матеріальне становище дітей;

-стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК ( 1618-15 ) дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2 833 грн.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміни розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати.

Виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров`я, а також те на даний час дитина підростає, в зв`язку з чим збільшилися витрати на її утримання, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не погіршить її матеріального становища і визначений розмір стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини та відповідатиме фінансовим можливостям відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 за станом здоров`я не може виконувати важку фізичну роботу, через що його можливості заробітку та утримання себе і дитини обмежені не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують його обов`язку як батька щодо забезпечення своєї неповнолітньої доньки.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.