ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7011/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сірокваши К.А.,

представників позивача Шелудько Ю.М. (за довіреністю), Савченко Г.М. (за довіреністю),

відповідача-1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4 , в якому просив стягнути солідарно:

- заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2018 по 31.07.2023 у розмірі 28 913,20 грн;

- інфляційні втрати за період з 01.04.2018 по 16.03.2020 у розмірі 486,53 грн;

- 3% річних, нараховані на заборгованість за період з 01.04.2018 по 16.03.2020 у розмірі 320,26 грн.

Позовну заяву обґрунтував тим, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» забезпечує надання відповідачам послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з 01.05.2015. Квартира АДРЕСА_1 неприватизована. 21.05.2004 відповідачу-1 на сім`ю з чотирьох чоловік видано ордер на житлове приміщення № 2181 серії Б. У квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі та неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на відповідача-1. Послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій надаються позивачем на підставі договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, який оприлюднено у газеті «Хрещатик» та є договором приєднання. Відповідачі неналежним чином виконують зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого за період із 01.04.2018 по 31.07.2023 утворилась заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 28 913,20 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України на заборгованість за період з 01.04.2018 по 16.03.2020 позивач нарахував 3% річних у розмірі 320,26 грн та інфляційні втрати у розмірі 486,53 грн.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 11.09.2023 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 11.09.2023 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 11.09.2023 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 31.10.2023 о 10 год. 20 хв.; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи; задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язав Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надати РНОКПП відповідачів.

27.09.2023 відповідач отримав судову повістку про виклик до суду, копію ухвали від 13.09.2023, позовну заяву з додатками (а.с.27).

11.10.2023 відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування своєї позиції зазначив таке:

- доводи позивача про те, що квартира неприватизована не відповідає дійсності, оскільки квартира приватизована та у відповідача є свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 17.11.2004;

- жодних двосторонніх договірних відносин з позивачем він немає;

- позивач стверджує, що надає послуги на підставі договору приєднання, оприлюдненого в газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 № 99 (4695), однак відповідач не знав та не міг знати про зазначене через недоведеність інформації. Вважає, що публікація в газеті «Хрещатик» є рекламою та запрошенням до укладення договору, оскільки розміщений договір не має ні номеру, ні дати, ні виконавця робіт. Відповідач був впевнений, що сплачує внески до ЖЕД-203, з яким у нього були укладені договори № 220/17 від 10.03.2011. Повідомлень від ЖЕД-203 про розірвання договору у зв`язку зі зміною банасоутримувача йому не надходило. Про факт неприйняття договору приєднання відповідач повідомив у відповіді на претензію керуючої компанії від 01.03.2018 № 1417/Ю/2018, з якої дізнався про існування договору «приєднання». У листі-відповіді від 08.05.2018 № 400/1-3 керуюча компанія визнала, що будь-які договірні відносини між ними відсутні;

- відповідач не ухилявся від підписання договору, а акцентував увагу позивача на необхідності укладення такого договору. Закон зобов`язує сплачувати житлово-комунальні послуги в тому разі, якщо споживач фактично користувався такими послугами, однак позивач не надає усіх послуг, що визначені за тарифом;

- твердження позивача про те, що відповідачі жодного разу не звертались із запереченнями щодо вартості послуг, об`ємів та якості, отже погоджувались з їх обсягом, якістю та фактично визнали їх вартість є нікчемними. Мешканці будинку постійно звертаються з колективними скаргами про неналежну якість надання послуг та фактичного надання послуг, які є складовою тарифу. Жодні поточні або капітальні ремонти за рахунок коштів позивача з 2015 року не проводились;

- бухгалтерія позивача здійснює касові коригування без підтверджуючих платіжних документів. Відповідачу незрозуміло порядок визначення тарифу та його складові. Вважає, що згідно з тарифом, який надісланий йому разом із договором № 698651 від 01.06.2018 вартість тарифу становить не 4,95 грн, а 4,12 грн. Зі структури тарифу фактично отримував послуги за загальною вартістю тарифу 2,02 грн;

- відповідачу незрозуміло списання приватним виконавцем у лютому 2021 році на суму 3 131,76 грн;

- просить застосувати позовну давність;

- визнає часткове отримання комунальних послуг та готовий сплатити заборгованість за спожиті послуги за тарифом 2,02 грн у період з 01.06.2018 по теперішній час за умови укладення договору реструктуризації на 3 роки та укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за реально обґрунтованим тарифом.

23.10.2023 представник позивача подав відповідь на відзив, позовні вимоги підтримує, вважає твердження відповідача, викладені у відзиві необґрунтованими. На спростування тверджень відповідача зазначає таке:

- щодо наявності правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1 зазначає, що позивач не є володільцем бази щодо правовстановлюючих документів на квартири. Форма власності квартири не впливає на позовні вимоги, оскільки нарахування вартості послуг здійснюється на 1 кв. м. загальної площі квартири;

- договір з утримання, який опублікований в газеті «Хрещатик» є типовим для керуючих компаній у м. Києві. З моменту опублікування зазначеного договору він є обов`язком для виконання споживачами. Період заборгованості відповідачів визначений у позовній заяві з 01.04.2018 по 31.07.2023, тому періоди, на які посилається відповідач у відзиві не входить до предмету доказування в цій справі. Крім того, відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг;

- у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг для здійснення відповідної перевірки, за результатам якої необхідно скласти акт-претензію. У відзиві відповідач наголосив, що жодних актів-претензій за спірний період не складалось. Посилання відповідача-1 на наявність скарг інших мешканців будинку щодо якості послуг не стосується предмета спору;

- у розрахунку заборгованості (лютий 2021) не відображена сума стягнення у розмірі 3 131,76 грн, оскільки зазначена сума стягнута приватним виконавцем з рахунку відповідача-1 в межах проведення виконавчих дій з виконання судового наказу, виданого 23.05.2018 у справі № 753/8815/18, за яким стягнення проводилось за інший період часу. Зазначена сума включає в себе 2 920,10 грн заборгованості за надані послуги та 211,66 грн штрафних санкцій;

- щодо правомірності нарахування позивачем вартості послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у спірний період зазначає, що розрахунок суми нарахування здійснюється наступним чином: тариф множиться на загальну площу. За спірний період тариф складає 4,95*95,40=472,23 грн. Всі коригування вказані у розрахунку боргу є зменшенням вартості послуги у зв`язку з ненаданням певних складових структури тарифу. Тариф за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць затверджений розпорядженням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668 у буд. АДРЕСА_1 становить 4,95 грн;

- твердження відповідача-1 про те, що він користується певними послугами не означає те, що такі послуги позивачем не надаються;

- заперечує проти заяви позивача про застосування строку позовної давності, оскільки заборгованість виникла з 01.04.2018 по 31.07.2017. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, який набрав чинності з 02.04.2020 та яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19), строки, зокрема, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на час дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 (зі змінами та доповненнями) та Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на всій території України. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12.03.2017, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, продовжується на підставі пункту 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

27.10.2023 відповідач-1 подав заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив таке:

- ніяких повідомлень про розірвання з договорів з попереднім виконавцем не оприлюднювалось, в рахунках разом із ЖЕД-203 додатково почали зазначати КП «Кер. Компанія Дарницького р-ну»;

- твердження позивача, що договір та отримані квитанції не стосуються спірного періоду є неприйнятними, оскільки у позові та відповіді на відзив позивач зазначає хронологію його створення та діяльності з 2014 року, включаючи застосування «договору приєднання»;

- не погоджується з твердженням позивача про те, що судовий наказ від 23.05.2018 у справі № 753/8815/18 не входить до предмета спору, оскільки сума 3 131,76 грн є структурною складовою при поясненні розрахунку заборгованості, була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини стосовно не вирішення справи про відсутність правовідносин та фактичного надання послуг;

- не погоджується з тим, що договір, оприлюднений в газеті «Хрещатик» акцептований усіма споживачами та наводить наступний приклад. Постановою Верховного Суду у справі № 182/1806/17 від 07.08.2019 визначено, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Повинна бути оформлена заява про приєднання, в якій людина свідомо ознайомлена з умовами договору. Але навіть при цьому, заява при приєднання також не є підтвердженням оформлення договору. В правових висновках Верховного Суду з приводу нарахування та стягнення заборгованості за кредитними договорами за 2020 зазначено, що заява-анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку не свідчить про укладення кредитного договору на умовах визначених банком. Верховний Суд виявив істотні недоліки механізму правового регулювання інституту договору приєднання в українському праві - існують численні рішення щодо оцінки дійсності/недійсності такого договору, а також з приводу оцінки того, чи є загальні умови та правила складовою укладеного між сторонами договору. Умови договору приєднання зазвичай розробляються підприємницькими організаціями, тому стандартні умови повинні бути зрозумілими усім споживачам їх послуг та доведені до їх відома. Споживач певних послуг приєднується до таких правил та умов, з якими він ознайомився та свідомо з яких погодився. Позивач не спростовує того, що роботи щодо інформування та доведення типового договору не проводились. Відповідач про факт неприйняття договору приєднання повідомив у відповіді на претензію позивача від 01.03.2018 № 1417/Ю/2018. Будь-яких оплати позивачу він не здійснював, що підтверджує розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви;

- не погоджується з твердженням позивача про те, що звернення мешканців будинку з претензіями не стосується правовідносин між позивачем та відповідачем-1, оскільки колективні звернення є прямим доказом безгосподарності цієї керуючої компанії та підтвердженням неотримання спектру послуг, визначених в тарифі;

- не погоджується з твердженням позивача про те, що договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.06.2018 № 698651 є лише письмовим примірником договору приєднання, оскільки договір має всі атрибути (номер, дату, обґрунтування розрахунків, реквізити, тощо). Натомість, реклама в газеті «Хрещатик» не містить атрибутів договору та є лише пропозицією щодо укладення договору;

- складання акту-претензії неможливе, оскільки у формі такого документа необхідно вказувати договірну підставу;

- у відповіді на відзив позивач допустив арифметичну помилку в розрахунку;

- твердження позивача про зменшення вартості послуги у зв`язку з ненаданням певних складових структури тарифу, є підтвердженням того факту, що послуги не надавались в повному обсязі;

- вважає, що обґрунтованим є тариф на рівні 2,02 грн;

- щодо застосування штрафних санкцій заперечує у зв`язку з відсутністю будь-яких договірних правовідносин.

У судовому засіданні представники позивача не заперечували проти розгляду справи без участі відповідачів-2, 3.

Відповідач-1 у судовому засіданні пояснив, що відповідачам-2, 3 відомо про дату та місце слухання справи, однак з певних причин вони не з`явились, будь-яких заяви чи клопотань не передавали.

Враховуючи те, що відповідачам-2, 3 було відомо про дату та місце слухання справи, а також враховуючи позицію відповідача-1 та представників позивача щодо можливості розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідачів-2, 3.

У судовому засіданні представник позивача (за довіреністю) Шелудько Ю.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Пояснила, що позивач забезпечує надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_1 з 01.05.2015. Надання послуг позивач здійснює на підставі відповідного розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. В межах цієї справи позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.04.2018 по 31.07.2023, тому питання щодо заборгованості у 2017 році, яка стягнута з відповідача-1 на підставі судового наказу не входить до предмета доказування у цій справі. Позивач надає відповідачам послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій на підставі договору приєднання, який був опублікований в газеті «Хрещатик». Відповідачі не звертались до позивача з будь-якими письмовими запереченнями щодо договору, тому вони приєднались до нього та зобов`язані виконувати його умови щодо сплати щомісячних платежів. Крім того, відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , тому зобов`язані утримувати своє майно. Згідно з ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані обрати самостійно собі управителя будинку, шляхом проведення відповідних зборів та ухвалення рішення, однак таких дій не зроблено мешканцями будинку АДРЕСА_1 . При здійсненні нарахувань щомісячних платежів позивач користується відповідними розпорядженнями КМДА, якими встановлені тарифи. Ознайомитися зі структурою тарифу можливо самостійно на сайті КМДА. Зазначила, що при визначенні розміру щомісячного платежу позивач множить тариф на площу квартиру. Позивач періодично не надавав певні види послуг, внаслідок чого самостійно здійснював перерахунок заборгованості, що відображено в доданому до позову розрахунку заборгованості. У документах, які надавались відповідачам для сплати щомісячних платежів суми заборгованості зазначались без урахування ПДВ. Позивач не погоджується з твердженням відповідача-1 про надання послуг неналежної якості, оскільки в разі надання послуг неналежної якості або ненадання взагалі послуг необхідно викликати представника позивача та складати відповідний акт-претензію. Такі документи не складались, оскільки відповідач-1 не звертався до позивача з будь-якими скаргами особисто. У разі складання таких актів позивач зобов`язаний зробити перерахунок заборгованості та зменшити її розмір. Зазначила, що нарахування 3% річних та інфляційні втрати не є за своїм характером штрафними санкціями, а нараховані на заборгованість відповідно до ст. 625 ЦК України. Заперечувала проти заяви позивача про застосування строку давності, з підстав викладених у відповіді на відзив.

Представник позивача (за довіреністю) Савченко Г.М. підтримала позовні вимоги повністю.

Відповідач-1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях. Зазначив, що твердження позивача є нікчемними. Пояснив, що попереднє рішення щодо стягнення з нього заборгованості було у формі судового наказу, з яким він не погодився, оскільки договірних відносин із позивачем він не має, тому невідомо на підставі чого здійснювались будь-які нарахування. З цього приводу він вже звертався до Європейського суду з прав людини. У газеті «Хрещатик» у 2015 році було опубліковано лише запрошення щодо укладення договору з позивачем, однак відповідачі не звертались до позивача та не надавали згоду на укладення договору, тому будь-які договірні відносини з позивачем відсутні. Вважав, що отримував послуги від іншого комунального підприємства, з яким у нього існують договірні відносини, договір він з цим підприємством не розірвав. Зазначив, що Верховний Суд у своїх постановах роз`яснив вимоги щодо договору приєднання, зокрема, у справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Крім того, у 2018 році він отримав письмовий проект договору, однак не акцептував його. Не погоджується зі структурою тарифу, оскільки не користується деякими послугами взагалі, наприклад ремонтні роботи. Мешканці будинку самостійно роблять ремонтні роботи в будинку, змінюють лампочки, тощо. Мешканці будинку звертались до позивача з претензіями щодо надання неналежної якості послуг, однак реакції ніякої немає. У таблиці, викладеній у відзиві на позовну заяву, він зазначив, якими послугами користувався, якими не користувався, та з урахуванням цього навів обґрунтований тариф. Зазначив, що бухгалтерія позивача не має права робити будь-які коригування у розрахунках, оскільки такі дії суперечать законодавству. Акти - претензії щодо неналежної якості послуг за його ініціативи не складались, оскільки договір він укладав з позивачем, а у таких актах необхідно зазначати номер договору та інші відомості. Йому відомо, що інші мешканці будинку такі акти складали. Наразі мешканці будинку вже збирались та вирішували питання щодо визначення керуючої компанії, яка буде забезпечувати надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, однак спільного рішення не погодили. Тарифи, встановлені розпорядженнями КМДА він не оскаржував. Вважає, що до структури тарифу не слід включати заробітні плати керівництва позивача.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Щодо заяви відповідача-1 про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає таке.

Заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності відповідач обґрунтував таким.

Згідно ст. 257 ЦК України процесуальний строк, що застосовується і у випадках суперечок з приводу надання житлово-комунальних послуг, стягнення заборгованості за їх несплату, тощо встановлюється тривалістю в три роки. Період, за який кредитор має право стягувати заборгованість визначається строком позовної давності. Спір на суму 3 131,76 грн та наявність договірних відносин, які не доведені в судовому порядку, виник у 2018 році. Якщо позивач звернувся до суду після скасування судового наказу вдруге з порушенням строку позовної давності, то за заявою сторони слід застосувати строк позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 24.08.2023.

У позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів за період з 01.04.2018 по 31.07.2023.

Разом із тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 (далі Закон 540-ІХ) розділ ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 карантин.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всі й території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню COVID-19, відміняється.

Отже, наслідки спливу строку позовної давності у цій справі до заявлених позовних вимог неможливо застосувати, оскільки позивач, звертаючись до суду з цим позовом 24.08.2023, не пропустив позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за період 01.04.2018 по 31.07.2023, оскільки позовна давність за вимогами, які виникли після 12.03.2017 продовжена на підставі ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, тому суд відмовляє відповідачу-1 у застосуванні наслідків спливу строку позовної давності.

Щодо позовних вимог, суд керується таким.

На підставі Розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 33 від 30.01.2015 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної в місті Києві державної організації, зокрема будинок 220 по вулиці Горлівській у місті Києві (а.с.15-17).

Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 17.11.2004 (а.с.40).

Відповідачі як власники та споживачі житлово-комунальних послуги, згідно ст. 156, 162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

14.07.2015 у газеті «Хрещатик» № 99 (4695) було опубліковано договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідно до ст. 634 ЦК України є договором приєднання (а.с.11).

Суд відхиляє твердження відповідача-1 про відсутність між ним та позивачем договірних правовідносин, з огляду на таке:

- відповідач-1 після опублікування 14.07.2015 в газеті «Хрещатик» № 99 (4695) договору не звертався до позивача з письмовою відмовою щодо припинення надання послуг;

- додана до відзиву на позовну заяву відповідь на претензію від 01.03.2018 № 1417/Ю/2018 (а.с.101, 101 зв.) не є письмовою відмовою щодо припинення надання послуг;

- відповідач-1 у наданих в судовому засіданні поясненнях зазначив, що отримував від позивача певні послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Крім того, відповідач-1 при вирішенні спору просив суд врахувати висновки щодо застосування норми права, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 182/1806/17 від 07.08.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду цієї справи суд не враховує висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові від 07.08.2019 у справі № 182/1806/17 у зв`язку з тим, що його викладено у справі, яка розглядалася не у подібних правовідносинах, а саме - за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення кредитної заборгованості, в той чвс як у справі № 753/14827/23 між сторонами відсутні кредитні правовідносини.

Отже, відповідачі отримували послуги від позивача у спірний період на підставі договору приєднання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за особовим рахунком № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у відповідачів, внаслідок неналежного виконання зобов`язань зі сплати платежів за надані послуги за період із 01.04.2018 по 31.07.2023 утворилась заборгованість у розмірі 28 913,20 грн (а.с.4-5).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами , встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій установлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місця, що настає за розрахунковим.

Твердження відповідача-1 про необґрунтованість тарифу у зв`язку з ненаданням позивачем певних послуг, а також нерозуміння структури тарифу на послуги, які надає позивач, суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 4, абз. 2 ч. 5, 7 ст. 27 «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Відповідач-1 у судовому засіданні підтвердив те, що він не викликав представника позивача для здійснення перевірки якості надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, тому акт-претензія не складався.

Твердження відповідача про те, що він не мав права викликати позивача для здійснення зазначених дій, оскільки між ним та позивачем відсутні договірні правовідносини є хибними. Відповідачі отримують послуги, які надає позивач на підставі договору приєднання, який був опублікований у газеті «Хрещатик» 14.07.2015 № 99 (4695).

Відповідач-1 посилається на наявність по будинку АДРЕСА_1 скарг, які скеровувались позивачу мешканцями цього будинку (а.с.115-136).

Разом із тим, колективні звернення до позивача не є доказом звернення саме відповідачів у цій справі до позивача в порядку, передбаченому ст. 27 «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII.

Тариф та його структура тарифу, за якими здійснюється нарахування за надані позивачем послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій здійснюється на підставі Розпорядження Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

Зазначене розпорядження доступне для ознайомлення відповідачам, оскільки воно міститься у загальному доступі в мережі Інтернет.

Відповідач-1 не погоджується зі структурою тарифу, однак у встановленому законом порядку не оскаржував розпорядження, яким визначено структуру тарифу.

Оскільки відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за вказаною адресою, однак не виконують належним чином зобов`язання щодо сплати зазначених послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.04.2018 по 31.07.2023 у розмірі 28 913,20 грн, розмір якої відповідачі не спростували, суд дійшов висновку про стягнення з них цієї заборгованості.

Докази, надані відповідачем-1 на підтвердження його доводів про необґрунтоване стягнення з нього заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у сумі 3 131,76 грн на підставі судового наказу від 23.05.2018 у справі № 753/8815/18 суд не бере до уваги, оскільки розмір зазначеної заборгованості, за вказаний період не входить до предмету доказування у справі, яка наразі розглядається.

Позивач також просив стягнути з відповідачів 3% нараховані на заборгованість за період із 01.04.2018 по 16.03.2020 у розмірі 320,26 грн та інфляційні втрати за період із 01.04.2018 по 16.03.2020 у розмірі 486,53 грн (а.с.6).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач заперечував щодо нарахування та стягнення будь-яких штрафів.

Разом із тим, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата 3% річних від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та користування цими коштами.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, який був доданий до позовної заяви та який не спростували відповідачі, тому суд дійшов про задоволення позовної заяви в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Щодо розподілу судових витрат, суд керується таким.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 894,67 грн з кожного.

Керуючись нормами ст. 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4 про стягнення заборгованості повністю.

Стягнути солідарно з 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»:

- заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період із 01.08.2018 по 31.07.2023 у розмірі 28 913,20 грн;

- інфляційні втрати за період із 01.04.2018 по 16.03.2020 у розмірі 486,53 грн;

- 3% річних, нараховані на заборгованість за період із 01.04.2018 по 16.03.2020 у розмірі 320,26 грн, що складає разом - 29 719,99 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» судовий збір у розмірі 894,67 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» судовий збір у розмірі 894,67 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» судовий збір у розмірі 894,67 грн.

Позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», , місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 148-А.

Відповідач-1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач-2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач-3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 06.11.2023.

Суддя В.М. Маркєлова