Справа № 553/2058/23
Провадження № 2/553/2576/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.10.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Левицької В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

04.08.2023 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 16 вересня 2016 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1006, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 16.09.2016.

Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишається жити з батьком. Спільне життя не склалося з причини відсутності спільних інтересів з відповідачкою, різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного побуту не ведуть тривалий час. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Просив стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Полтави Грошової Н.М. 17.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Відповідачем по справі подано до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти розірвання шлюбу, просить позовні вимоги задовольнити та зазначає, що доводи викладені в позові не відповідають дійсності, оскільки про наявність справи про розлучення як і намір розлучитися вона дізналася лише при ознайомленні з позовною заявою. Зазначає, що з позивачем проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство, побут, разом займаються вихованням дитини. За наполяганням позивача ними було змінено місце реєстрації дитини для влаштування в школу, однак фактичне місце проживання дитини не змінилось. Про наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів їй стало відомо лише після ознайомлення з позовною заявою. Також не погоджується з твердженням позивача щодо визначення місця проживання дитини з батьком. Вказує, що позивачем не заявлено вимогу щодо встановлення місця проживання дитини з позивачем, тому суд не може вирішити вказане питання без відповідної позовної заяви.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та її представник адвокат Висота І.А. звернулися до суду із заявою, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, розірвати шлюб, при винесенні рішення врахувати доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_4 ». Також зазначили, що відповідачем в межах строку визначеного законом буде подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу. Судові витрати просили стягнути з позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2016 року, актовий запис № 1006 від 16.09.2016 виконано Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 16.09.2016).

Від шлюбу мають дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 21.03.2017, актовий запис № 70).

З урахування визнання відповідачем позову та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи небажання їх відновлення, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача.

При цьому, суд зазначає, що однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність. Так, відповідно до норм ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

У зв`язку з чим, суд, при розгляді вказаної справи в межах заявлених позивачем вимог про розірвання шлюбу, не вирішує питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладено, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та керуючись ст.ст.133, 142, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 вересня 2016 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1006 від 16.09.2016.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача ОСОБА_2 залишити без змін - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, сплаченого при зверненні до суду за квитанцією АТ «Ощадбанк» № 20 від 01.08.2023 в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Представник відповідача: адвокат Висота Ірина Анатоліївна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Головуючий: суддя Н.М. Грошова