Справа № 683/1332/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Цішковського В.А.

за участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши в судовому засіданні у місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/1332/23, номер провадження 2/683/574/2023 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визначення розміру часток в спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та просять визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить для кожного позивача по 1/5 частці та для померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 1/5 частки.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15.02.1994 року був приватизований будинок по АДРЕСА_1 і видано свідоцтво на право власності на житло. Співвласниками будинку були особи, які на той час там проживали і буди зареєстровані, а саме ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дружина померлого ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, оскільки діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовились від спадкування, після смерті батька. Оскільки будинок перебуває у спільній сумісній власності і розмір часток співвласників житлового будинку не визначені у свідоцтві на право власності на житло, ОСОБА_1 не може належним чином оформити свої спадкові права на спадщину. Тому позивачі, вказуючи на рівність часток співвласників у спірному майні, просять в судовому порядку визначити, що частки кожного співвласників у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , становлять по 1/5 частці вказаного майна.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Прокоф`єв О.Л. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача ОСОБА_1 , позов підтримує, просить задовільнити.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду, кожний окремо, заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги повністю підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1994 року, виданого відділом приватизації Хмельницького НВО «Еліта», ОСОБА_5 та його сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було передано в спільну сумісну власність житловий будинок по АДРЕСА_1 .

09 липня 2021 року ОСОБА_5 , який був чоловіком для позивача ОСОБА_1 та батьком для позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.07.2021 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка в житловому будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка та звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори з приводу її оформлення, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожний окремо, відмовилися від прийняття спадщини за законом (спадкова справа № 532/2021 від 18.07.2021 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ).

Однак нотаріус відмовила позивачу ОСОБА_1 в оформленні її спадкових прав у зв`язку з невизначеністю часток кожного зі співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 , в тому числі спадкодавця.

На вищевказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт та зареєстрований у книгу за № 417.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, згідно ст. 5 ЦК України, його норми застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року.

Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна (ч.ч. 1, 4 ст.86 ЦК України 1960 року (чинного на час набуття майна)).

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ст. 112 ЦК України 1960 року майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім`ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону «Про власність»); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім`ю. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

В той же час, відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК)); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Для визначення члена сім`ї можуть використовуватись їх ознаки, наведені у статті 3 СК, статті 1 Закону України від 7 квітня 2011 року № 3206-VI «Про засади запобігання і протидії корупції»; квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»); майно, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, відповідно до закону (стаття 6 Закону України від 15 травня 2003 року № 742-IV «Про особисте селянське господарство»).

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно, тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Таким чином, оскільки невизначеність часток позивачів та спадкодавців у праві спільної сумісної власності на житловий будинок створює сторонам перешкоди в реалізації їх права на спадкування майна, суд дійшов висновку визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , становить для кожного позивача по 1/5 частці та для померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 1/5 частки, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , становлять: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 1/5 частки; ОСОБА_1 1/5 частки; ОСОБА_2 1/5 частки; ОСОБА_3 1/5 частки; ОСОБА_4 1/5 частки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_4 ;

ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, .

Суддя: