Справа № 510/1194/23
Провадження № 2/510/1015/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.23 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке відкрилось після смерті батька ОСОБА_3 . При зверненні позивача до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. З наведених обставин позивач звернувся з позовом до суду.

Позивач та його представник адвокат Вальченко В.В. (ордер серія ВН № 1215395 від 28.06.2023р.) у підготовче судове засідання не з`явились, просили розглянути справу у їх відсутності.

Відповідач, у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія заповіту від 12.03.1987р., зареєстрованого у реєстрі за № 26; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ; копія витягу № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , прізвище після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_8 »; довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 197 від 14.08.2023 р., відповідно до якої ОСОБА_3 на момент смерті мешкав разом з ОСОБА_1 ; копія виписки з погосподарської книги № 87 від 14.04.2023р.; копія інформаційної довідки № 70589429 зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.11.2022р.; копія інформаційної довідки № 70589416 від 10.11.2022р. зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); копія технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1 ; копія витягу № 002188 від 16.05.2023р. з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; копія довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 85 від 14.04.2023р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку АДРЕСА_1 ; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22.06.2023р.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько сторін ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . За час життя ОСОБА_3 склав заповідальне розпорядження, відповідно якого заповів усе належне йому майно позивачу, тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

У встановлений законодавством строк сторони не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак позивач успадкував спадщину шляхом фактичного володіння та управління спадковим майном, на момент смерті спадкодавця мешкав разом із ним, продовжує нести витрати по утриманню будинку. Таким чином позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 в порядку ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.), однак з підстав незалежних від нього не може оформити її належним чином.

При зверненні позивача до нотаріуса за оформленням спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Таким чином, позивач вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на спадщину, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана. Відповідач на спадщину не претендує, не заперечує проти її прийняття позивачем, про що свідчить надана нею заява, яка знаходиться в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Суд керується вимогами ЦК Української РСР, чинними на час виникнення правовідносин із спадкування, які виникли до 01 січня 2004 року.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, що передбачено ст. 527 ЦК Української РСР.

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК Української РСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, після смерті батька ОСОБА_3 , постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 197 від 14.08.2023 р., на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ст. 549 ЦК Української РСР.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 524, 527, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін