Справа № 462/4312/22
Провадження № 6/496/6/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про скасування ухвали суду та заборони виїзду за кордон України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить скасувати ухвалу №650/861/15-ц (провадження №6/650/19/16) Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року та скасувати їй заборону на виїзд за кордон України, накладену вказаною ухвалою.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 12.04.2022 року вона, перетинаючи кордон з метою захисту своїх дітей від збройної агресії РФ, отримала відмову в перетині державного кордону України у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей щодо неї, а саме ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року по цивільній справі №650-681-15ц. Ознайомившись зі змістом даної ухвали, вона дізналась, що 01.07.2016 року Великоолександрівським райсудом Херсонської області була постановлена ухвала, якою її тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. Вказує, що згідно порталу «Дія» виконавчі провадження №54758737 та №54759031 щодо неї закриті. Вимоги вказаного виконавчого документа нею виконані. Обмеження щодо неї у праві виїзду за межі України було встановлено ухвалою суду більш ніж шість років тому і за цей час відповідний виконавчий документ було завершено. Інформація про те, що виконавчий документ повторно пред`являвся стягувачем до виконання і знаходиться на виконанні в органах ДВС відсутня. У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що вона ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань. Вказує, що наявність ухвали щодо заборони виїзду за межі України при відсутності виконавчих проваджень порушує її конституційні права, у зв`язку з чим вона звернулась до суду із вказаною заявою.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, а від її представника до суду надійшла заява, в якій вона просила скасувати ухвалу №650/861/15-ц (провадження №6/650/19/16) Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року та скасувати ОСОБА_1 заборону на виїзд за кордон України, накладену вказаною ухвалою, а також слухати справу без їх участі.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду лист, в якому зазначив, що підстави для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у державного виконавця відсутні.

Приймаючи до уваги заяву представника заявниці та лист начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до погашення нею заборгованості ТОВ «Кредекс Фінанс» в сумі 3529,70 грн. Ухвала суду набрала законної сили 07.07.2016 року (а.с.10).

Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 12.04.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відмовлено у перетині державного кордону в пункті міжнародного автомобільного пропуску «Грушів-Будомеж» у зв`язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, а саме вищевказаної ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року (а.с.11).

Згідно скріншоту мобільного застосунку «Дія», наданого заявницею, виконавчі провадження №54758737 сума 3882 грн 67 коп. та №54759031 сума 267 грн 96 коп. закриті (а.с.14)

Із листа начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) О. Ващенко вбачається, що згідно наказу Міністерства юстиції України від 14.06.2022 №2373/5 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» визначено, що під час дії воєнного стану примусове виконання рішень, місцем виконання яких є Херсонська область, здійснює відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградські області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Постановою Кабінету Міністрів України №912 від 16.08.2022 року «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) реорганізовано шляхом його приєднання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Виконавчі провадження до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) передано в електронному вигляді та в паперовому носії не передавались.

В свою чергу відділ примусового виконання рішень здійснює примусове виконання рішень у виконавчих провадженнях згідно тих даних, які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень, що являє собою - комп`ютерну програму, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження.

Так, перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у Великоолександрівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебувало виконавче провадження №54758737 з примусового виконання виконавчого листа №650/861/15-ц, виданого 31.08.2015 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість по кредитному договору в сумі 3529 грн 70 коп., виконавчого збору на користь держави в сумі 352 грн 97 коп. Державним виконавцем вказаного відділу вищевказане виконавче провадження 29.05.2019 року завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Також на виконанні у Великоолександрівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебувало виконавче провадження №54759031 з примусового виконання виконавчого листа №650/861/15-ц, виданого 31.08.2015 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість по судовому збору в сумі 243 грн 60 коп., виконавчого збору на користь держави в сумі 24 грн 36 коп.

Державним виконавцем вказаного відділу вищевказане виконавче провадження 29.05.2019 року завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Згідно даних АСВП виконавчі документи за якими боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не надходили на виконання до відділів ДВС Херсонської області та Кіровоградської області, в тому числі і вищевказаний виконавчий документ.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, підстави для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у державного виконавця відсутні (а.с.56).

Згідно положень ч. ч. 1-3, 5 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 згаданого Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду.

Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, за положеннями статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.04.2020 року у справі №335/1329/13-ц (провадження №61-16421св19).

Таким чином, повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, не свідчить про його закінчення та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби у строки, передбачені законом, а тому у державного виконавця були відсутні підстави щодо зняття обмежень у виїзді за межі України щодо боржниці.

Звертаючись до суду із заявою про скасування заборони виїзду за кордон України заявниця зазначила, що вимоги виконавчого документа виконала, однак відповідних доказів суду не надала.

Доводи заявниці стосовно відсутності у її діях ухилення від виконання рішення суду суд до уваги не приймає, оскільки встановлення цієї обставини є визначальною для встановлення обмеження, а не для його скасування.

Доводи заявниці про те, що їй вкрай важливо виїхати в Румунію для відкриття візи в Консульстві Канади у зв`язку з пошуком притулку також не є безумовною підставою для задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймаючи до уваги обізнаність ОСОБА_1 про наявність невиконаних грошових зобов`язань, ненадання нею доказів щодо сплати заборгованості за виконавчими документами, за невиконання яких її було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання таких зобов`язань, не вбачає підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Не підлягають також задоволенню і вимоги заявниці про скасування ухвали №650/861/15-ц (провадження №6/650/19/16) Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року, оскільки незгода із ухвалою суду першої інстанції щодо обмеження у виїзді за межі України може бути предметом апеляційного оскарження.

Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

У своїй заяві заявниця просила звільнити її від сплати судового збору за подання даної заяви, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою та знаходиться у скрутному матеріальному положенні, на підтвердження чого надала довідку від 20.04.2022 року №1306- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.16). Доказів того, що заявниця знаходиться у скрутному матеріальному положенні, остання не надала.

Відповідно до п. п. 4-3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання заяви становило 496 грн 20 коп.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Скрутне матеріальне становище це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності продуктів харчування, медичних ліків, одягу тощо.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, довідки про склад сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №456/3294/15 (провадження 61-55960св18) від 28.01.2020 року.

Згідно положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги те, що заявниця не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, а вимога сплати судового збору, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, не може вважатися перешкодою у доступі до правосуддя, у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 слід відмовити та стягнути з неї на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року у справі №650/861/15-ц (провадження №6/650/19/16) та про скасування заборони виїзду за кордон, накладеної зазначеною ухвалою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Великоолександрівським РС УДМС України в Херсонській області 10.07.2013 року, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 11.01.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра