Справа № 495/8431/21
Номер провадження 2/495/1020/2023
18 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Анісімової Н.Д.,
при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позов до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просить суд зобов`язати відповідача передати позивачу човен «Сарепта», д.н. НОМЕР_1 , номер корпусу 3317, 1980 року випуску; двигун Ямаха-40 та причіп державний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .
В обґрунтування позову зазначає, що позивач у 2015 році передав керівнику причалу № 25 смт Затока м. Білгород-Дністровський Мальцеву Костянтину на зберігання човен «Сарепта» державний номер НОМЕР_1 , номер корпусу 3317, 1980 року випуску; двигун Ямаха-40 та причіп державний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .
В 2020 році, коли позивач в черговий раз приїхав на причал № 25 в смт Затока, щоб забрати його майно, дізнався, що ОСОБА_3 помер і керівником причалу стала його дружина ОСОБА_2 /відповідач/.
Відповідач заволоділа майном позивача. На прохання позивача повернути йому човен, двигун та причіп відповідач повідомила його, що він може забрати своє майно, але повинен заплатити їй 20 000 гривень. Але, позивач нічого їй не винен.
З метою повернення мені майна відповідачем, позивач 17.05.2021 року звернувся до Білгород-Дністровського відділу поліції з заявою про те, що відповідач в добровільному порядку не повертає належні йому на праві власності човен, двигун та причіп. Однак, згідно відповіді від 25.05.2021 року в ході розгляду звернення позивача, йому було роз`яснено, що між сторонами є цивільно-правові відносини. Тому для вирішення питання йому було рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2021 року провадження по справі було відкрито, розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2023 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито, а справа призначена до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала та будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.
Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують інтереси інших осіб та інтересів суспільства.
Одним засобів захисту порушеного права є витребування майна із чужого незаконного володіння.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін.
Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року № 5, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України.
Так, судом встановлено, що позивач є власником судна «Сарепта» бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 , з одним підвісним двигуном Yamaha (Ямаха) 40 к.с. Даний факт підтверджується копією суднового білету серії ДБ № 016180, виданого 21.01.2019 року, зареєстровано ІГДРФ, м. Одеса у Судновій книзі України серії СК № 131 № 071,
Крім того причіп лафет, марки ПГМФ, номер шасі НОМЕР_4 A0001419 A0001419, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 /позивачем/, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , дата реєстрації 20.05.2010 року.
У 2015 році позивач передав вищевказане майно на зберігання керівнику причалу № 25 смт Затока м. Білгород-Дністровський Мальцеву Костянтину, але у 2020 році, коли позивач виявив намір повернути своє майно та приїхав на причал, дізнався, що ОСОБА_3 помер, і тепер керівником причалу стала його дружина ОСОБА_2 /відповідач/. На прохання позивача повернути належне йому майно, остання не реагує та заявила, що забрати майно позивач може лише за кошти у розмірі 20 000,00 грн.
У силу вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідач заволоділа майном з підстав, які не передбачені законом, а тому є недобросовісним його володільцем.
Згідно вимог ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності.
Отже, відмовляючи у поверненні вищезазначеного майна, відповідач як недобросовісний володілець порушує законні права власника причепу та човна, а тому згідно з положеннями ст.ст. 321, 400 ЦК України, позивач має право на захист свого права власності, тобто вправі пред`явити позов про витребування спірного майна.
Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки позивач є власником човну «Сарепта» державний номер НОМЕР_1 , двигуна Ямаха-40 та причепу державний номер НОМЕР_2 . Будь-яких доказів відповідачем щодо придбання у позивача вищевказаного майна суду не надано, тобто відповідач є недобросовісним набувачем майна позивача, незаконно ним користується та перешкоджає у користуванні даним майном (шляхом неповернення) його законному власникові.
Керуючись ст. ст. 15-16, 317, 321, 328, 387, 388, 391 ЦК України ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.
Витребувати із незаконного володіння від ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) належний йому човен «Сарепта» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер корпусу 3317, 1980 року випуску), двигун Ямаха (Yamaha)-40 к.с. та причіп (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_7 ).
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Д. Анісімова