УХВАЛА

про залишення заяви без руху

03.11.2023 Справа №607/21315/23 Провадження № 2-о/607/565/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Білик Л.С., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаною заявою, в якій просить встановити факти належності правовстановлюючих документів, а саме: 1) факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.08.1979, яка видана на ім`я « ОСОБА_2 »; 2) факт належності ОСОБА_1 атестату № 5833 від 16.07.1979, який виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Згідно з п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі.

Вимоги щодо форми та змісту заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені у ст. 318 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Разом з тим дана заява вказаним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, заявниця не додала до заяви свідоцтво про народження заявниці або витяг з акта цивільного стану про народження заявниці, що позбавляє суд можливості встановити інформацію, яка була зазначена органами державної реєстрації актів при народженні заявниці, в тому числі зазначення її прізвища, імені та по батькові.

Крім цього, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн.

У даній заяві заявниця просить встановити одразу два факти, що мають юридичне значення, а тому при поданні цієї заяви заявниці необхідно сплатити судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Разом з тим при зверненні до суду з даною заявою заявниця сплатила судовий збір лише у сумі 536,80 грн. Указане підтверджується квитанцією ПН 55 (платіж № ) від 30.10.2023. Інших документів, що підтверджують сплату судового збору ще у сумі 536,80 грн, заявниця не надала.

Про будь-які підстави звільнення від сплати судового збору заявниця не вказала та докази наявності таких підстав не надала. Так само до заяви не було додане клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено залишення без руху заяви, яка подана в порядку окремого провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного заявниці слід виправити недоліки поданої заяви шляхом подання свідоцтва про народження заявниці або витягу з акта цивільного стану про народження заявниці, - у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи.

Також заявниці слід виправити недоліки поданої заяви шляхом вчинення однієї із таких дій: 1). подати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у сумі 536,80 грн; 2). подати заяву із зазначенням підстав звільнення від сплати судового збору з наданням доказів на підтвердження наявності таких підстав; 3). подати клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору з наданням доказів наявності підстав для такого звільнення (відстрочення, зменшення).

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків заяви, строк на їх усунення доцільно визначити сім днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 10, 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261, 293-294, 315, 318, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, надавши заявниці строк сім днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Марциновська