УХВАЛА

25 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 359/13159/21

провадження № 61-12749ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області

на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2022 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа - Личаківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові, про зняття арешту з рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа - Личаківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові, про зняття арешту з рухомого майна.

Позов мотивовано тим, що на примусовому виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження

№ НОМЕР_4, боржником у якому є Товариство з обмеженою відповідальністю «САТС».

Згідно із протоколом проведення електронних торгів № 525113 від 09 лютого

2021 року, переможець торгів ОСОБА_1 і представник Організатора

ДП «СЕТАМ», в особі заступника генерального директора з електронних торгів Ворніка М. Г., склали цей протокол про те, що виконавцем були надані послуги

з організації та проведення торгів, які відбулись 08 лютого 2021 року із 09:00 год

по 18:39 год щодо транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru Legacy

2.0 GL», номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, об`єм двигуна 1994 см. куб., пальне - бензин; ціна продажу склала 77 077,00 грн, сума сплаченого гарантійного внеску 3 071,35 грн, переможцем торгів став ОСОБА_1 . Сума, яку необхідно перерахувати на рахунок Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), складала

73 223,15 грн, що мають бути сплачені до 23 лютого 2021 року.

Відповідно до акта про проведені електронних торгів від 01 березня

2021 року, складеного головним державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко Н. О., у відповідності

до вимог статі 61 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок), електронні торги

з реалізації транспортного засобу 08 лютого 2021 року відбулися, переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_1 . У вказаному акті зазначено,

що 22 лютого 2021 року на депозитний рахунок відділу виконавчої служби надійшли кошти, одержані від реалізації рухомого майна в сумі 73 223,15 грн.

Із урахуванням таких обставин, постановою головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко Н. О.

від 01 березня 2022 року знято арешт із транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru Legacy 2.0 GL» номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, об`єм двигуна 1994 см. куб, пальне - бензин.

Актом опису майна № 26651779 від 23 травня 2019 року податкового керуючого

ГУ ДПС у Львівській області передано у податкову заставу майно платника податків ТОВ «САТС».

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна

№ 72101189 від 20 квітня 2021 року на все рухоме майно платника податків (боржника) ТзОВ «САТС» накладено арешт, а саме зареєстровано податкову заставу № 26651779 від 23 травня 2019 року.

За пунктом 4 розділу Х Порядку, після повного розрахунку переможця

за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору)

на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору

(у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно з пунктами 7-10 розділу Х Порядку, не пізніше наступного робочого дня

з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного відділом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту

з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після

її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Згідно із пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття

з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих

на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів

та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення

на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані)

в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких

не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться, зокрема, на підставі документів,

що посвідчують правомірність придбання транспортних засобів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені

в установленому порядку серед інших акт про проведені електронні торги

або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Позивач вказував, що наявність податкової застави порушує його право власності, передбачене статтею 321 ЦК України, оскільки він, як власник транспортного засобу, не може зареєструвати такий на себе у сервісному центрі МВС України.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 01 серпня

2023 року, позов задоволено.

Звільнено з-під податкової застави, яка зареєстрована 23 травня 2019 року за

№ 26651779, транспортний засіб - автомобіль марки «Subaru Legacy 2.0 GL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , загальний легковий седан, 2002 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 1994 см. куб, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Встановивши, що ОСОБА_1 придбав автомобіль, який є предметом оспорюваної податкової застави, на прилюдних торгах відповідно

до Порядку, та правомірність цього продажу ніким не оспорюється,

суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення з-під податкової застави належного позивачу автомобіля марки «Subaru Legacy 2.0 GL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , загальний легковий седан, 2002 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 1994 см. куб, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 .

25 серпня 2023 року Головне управління ДПС у Львівській області, через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, подало до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надати уточнену редакцію касаційної скарги, у якій уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги таким чином, щоб зміст касаційної скарги та її прохальна частина відповідали одна одній, зазначити всіх учасників справи, їх місце проживання чи перебування, зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судового рішення, визначені пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, додати копії касаційної скарги відповідно

до кількості учасників справи, надати докази надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги іншим учасникам справи, щодо яких відсутні відомості про їх реєстрацію у системі «Електронний суд», та докази сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

29 вересня 2023 року Головне управління ДПС у Львівській області, через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, направило на адресу Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, до яких додано уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням у ній: конкретних обов`язкові підстави касаційного оскарження судового рішення, визначених пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України; всіх учасників справи та їх місцезнаходження

та перебування; уточнено рішення судів першої та апеляційної інстанції,

які оскаржуються у касаційному порядку; надано докази надсилання листом

з описом вкладення копії касаційної скарги іншим учасникам справи та докази сплати судового збору.

В уточненій редакції касаційної скарги заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи

та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини,

яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури

у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те,

що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі

№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації,

що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності та інші справи, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Предметом позову у цій справі є вимоги про зняття арешту з рухомого майна. Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн), справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись

з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено,

що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої

чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи,

а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає

за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України,

за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню: якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики,

а також якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно

до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах,

де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення

у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року

про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Сихівського районного суду м. Львова

від 06 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа - Личаківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові, про зняття арешту з рухомого майна, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська