Справа № 190/1135/22
Провадження №2/190/31/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря Пронської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ліон» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФГ «Лазурне» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Свої вимоги обгрунтувала тим, що 25.03.2010 року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 9,5184 га, кадастровий номер :02:130:0008 між її батьком ОСОБА_2 та ФГ «Лазурне». Договір було укладено на 15 років, але згодом термін його дії продовжено до 28.11.2035 року. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вона успадкувала належну йому земельну ділянку площею 9,5184 га, кадастровий номер :02:130:0008, що розташована на території Саксаганської сільської ради. Посилаючись на п.40 Договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди, позивач у вересні 2021 року звернулась до відповідача з листом-повідомленням про небажання продовження дії договору оренди землі та повернення їй земельної ділянки і виплату орендної плати за 2021 рік; до листа вона додала документи, що посвідчують її право власності на земельну ділянку, реквізити її банківського рахунку та проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки про заміну сторони у договорі та про його розірвання. Відповіді на даний лист нею отримано не було; проект угоди відповідачем не було підписано. На даний час відповідач продовжує користуватись належною їй земельною ділянкою, при цьому оренду плату за 2021 рік до теперішнього часу нею отримано не було. Також позивач зазначає, що неодноразово намагалася вирішити питання щодо повернення їй земельної ділянки в досудовому порядку, але відповідач не бажає обговорювати дане питання і наполягає тільки на судовому врегулюванні спору. Позивач вважає, що згідно п.39 Договору на її вимогу про дострокове розірвання договору оренди земельної дідянки, договір має бути розірваний, оскільки нею 28.09.2021 року було надіслано відповідачу лист з повідомленням про це, і відповідачем отримано даний лист, однак відповідач відмовляється в добровільному порядку розірвати договір оренди землі. У зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

02.09.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

20.09.2022 року відповідачем ФГ «Ліон» в особі його голови Жидко С.В. подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обгрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що дійсно 25.03.2010 року між ФГ «Ліон» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди належної йому земельної ділянки кадастровий номер :02:130:0008, площею 9,5184 га, , що розташована на території Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області. Відповідно до умов договору строк дії оренди землі складав 15 років. При цьому, договором передбачалось, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Разом з тим, сторони обумовили, що зміна умов даного договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. 07.08.2015 року за спірним договором оренди укладено Додаткову угоду, відповідно до якої узгоджено зміни до первісного договору, згідно з якими перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Також 06.03.2020 року між орендодавцем та орендарем за спільним договором оренди земельної ділянки укладено Додаткову угоду про зміну умов договору оренди земельної ділянки, відповідно до якої сторонами за спільною домовленістю збільшено строк дії договору до 28.11.2035 року, збільшено розмір орендної плати до 14000 грн. на рік та обумовлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку, або її частини до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Крім того відповідач зазначає, що зі сторони орендодавця ОСОБА_2 зазначені додаткові угоди від 07.08.2015 року та від 06.03.2020 року, були підписані його представником за нотаріальної посвідченою довіреністю Ляшенко Оленою Михайлівною, яка є позивачем по даній справі, а отже вона була обізнаною про дані обставини та зокрема, в день підписання додаткової угоди 06.03.2020 року, отримала в рахунок орендної плати за 2020 рік обумовлену в даній додатковій угоді оренду плату в сумі 14000 гривень. Таким чином, на думку відповідача має місце зловживання правом зі сторони позивача, оскільки жодні права, свободи чи законні інтереси позивача відповідачем не порушено.

Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

Ухвалою суду від 30.09.2022 року справу призначено до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи сповіщений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2021 року (а.с.6), - після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 успадкувала земельну ділянку площею 9,5184 га, кадастровий номер :02:130:0008, що розташована на території Саксаганської сільської ради;

згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.09.2021 року (а.с.7), - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 9,5184 га, кадастровий номер :02:130:0008.

згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.8), - земельна ділянка площею 9,5184 га, кадастровий номер :02:130:0008, перебуває в оренді у ФГ «Ліон» на підставі договору оренди землі, що був укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Ліон» 25.03.2010 року, а також додаткових угод до договору оренди землі від 07.08.2015 року та від 06.03.2020 року, що були укладені між ОСОБА_2 та ФГ «Ліон». Строк дії оренди землі до 28.11.2035 року.

Згідно копії договору оренди земельної ділянки, що додана позивачем до позовної заяви (а.с.9-10), - 25.03.2010 року між ОСОБА_2 та ФГ «Ліон» укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,5184 га, у тому числі ріллі 9,5184 га, кадастровий номер :02:130:0008, що розташована на території Саксаганської сільської ради.

Згідно п.8 зазначеного Договору, - договір укладено на 15 років.

Відповідно до п.9 Договору, - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2614 грн. тобто 1,7 т. зернових на рік, але не менше 3% розміру від грошової оцінки землі, встановленої законодавством України.

п.11 Договору орендна плата вноситься до 1 грудня поточного року;

п.36 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку;

п.38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також істотних підстав визначених законом.

п.39 Договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Сторона, яка має намір достроково припинити дію договору повинна письмово попередити іншу сторону про такий намір не пізніше ніж за шість місяців;

п.40 Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.28), - ОСОБА_3 являється спадкоємцем ОСОБА_4

24 вересня 2021 року позивач письмово звернулась до відповідача з повідомленням про те, що вона є новим власником орендованої ним земельної ділянки та з вимогою про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення їй земельної ділянки, після збирання врожаю 2021 року (а.с.11)

Згідно копії чека ПАТ «Укрпошта» (а.с.12), - 28.09.2021 року відповідачу було надіслано лист рекомендованою поштою.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано: копію Додаткової угоди про зміну умов договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього від 07.08.2015 року (а.с.23), копію паспорта та РНОКПП позивача ОСОБА_1 (а.с.24,25), копію довіреності, згідно якої ОСОБА_1 є представником ОСОБА_2 (а.с.26), копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.27), копію додаткової угоди №2 договору оренди землі від 06.03.2020 року (а.с.28), копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.29), копії довіреностей від 27.12.2013 року та від 29.09.2017 року (а.с.30-31), відповідно до яких підтверджуються повноваження ОСОБА_1 на вчинення дій щодо оренди земельної ділянки, від імені ОСОБА_2 та копію видаткового касового ордеру від 06.03.2020 року (а.с.32), відповідно до якого орендна плата за земельний пай за 2020 рік в сумі 14000 гривень виплачена ОСОБА_1 .

Так, згідно Додаткової угоди про зміну умов договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього від 07.08.2015 року, - до договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 11.08.2010 р. №98) внесено зміни, відповідно до яких дія договору припиняється у разі: придбання орендарем земельної ділянки у власність; ліквідації юридичної особи-орендаря, та в інших випадках, передбачених законом; достроково дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку, або її частини до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. При продажу «Орендодавцем» своєї земельної ділянки «Орендар» має першочергове право купівлі цієї земельної ділянки. Всі інші умови вищевказаного договору не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними. Додаткова угода підписана від імені орендодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Згідно додаткової угоди №2 договору оренди землі від 06.03.2020 року, - орендодавець ОСОБА_2 та орендар ФГ «Ліон» домовились внести зміни до договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 11.08.2010 р. №98), відповідно до яких строк дії договору продовжено до 28.11.2035 року, обумовлено сплату орендної плати в готівковій формі та збільшено її розмір, що складає 14000 гривень на рік; орендна плата сплачується орендарем у термін до 30 грудня поточного року. Крім того, визначено умови за яких розмір орендної плати може бути змінений. Також розділ «Зміна умов договору і припинення його дії» викладено в новій редакції, зокрема: зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін; в разі недосягнення згоди спір розв`язується в судовому порядку; достроково дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також іншиї підстав визначених законом; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається; перехід права власності на орендовану земельну ділянку або її частини до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. До нового власника, а також до спадкоємців орендодавця, які набули право власності на земельну ділянку, переходять всі права та обов`язки орендодавця.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України, - передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 ЗК України).

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, - підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України, - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підставою звернення до суду з позовом позивач зазначає те, що відповідач ухиляється від добровільного розірвання договору оренди не зважаючи на те, що вона заздалегідь повідомила його про зміну первісного власника земельної ділянки та про намір розірвати з ним договір оренди.

Як вбачається з додаткової угоди до договору оренди землі від 06.03.2020 року (яку від імені орендодавця підписала сама позивач на підставі наданої їй довіреності), - до первісного договору було внесені зміни, відповідно до яких перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору; до нового власника, а також до спадкоємців орендодавця, які набули право власності на земельну ділянку, переходять всі права та обов`язки орендодавця. Окрім цього, в новій редакції розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» первісного договору, що викладена в зазначеній додатковій угоді, виключено можливість дострокового припинення дії договору внаслідок наявності в однієї із сторін наміру розірвати договір і повідомлення про це другу сторону не пізніше ніж за 6 місяців.

Отже, з підстав зазначених позивачем в своїй позовній заяві з посиланням на умови договору оренди землі від 25.03.2010 року, договір оренди не підлягає розірванню в судовому порядку.

Укладення додаткових угод до договору оренди землі, позивачем не заперечувалось та не спростовувалось.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідачем не надано відповідь на її повідомлення та не підписано проект запропонованої нею додаткової угоди, адже додатковою угодою від 06.03.2020 року визначено, що до нового власника, а також до спадкоємців орендодавця, які набули право власності на земельну ділянку, переходять всі права та обов`язки орендодавця.

Враховуючи, те що фактично право власності на земельну ділянку позивач набула 03.09.2021 року, тобто з часу отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом, а відтак лише з цього часу до неї перейшли всі права та обов`язки орендодавця, суд вважає твердження позивача про несплату їй орендної плати за 2021 рік такими, що не заслуговують на увагу і не є підставою для розірвання договору оренди землі.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведено обставини, на які вона посилалась як на підставу позовних вимог, а відповідачем спростовано ці обставини належними, допустимими та достатніми доказами.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.128,141,263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ліон» про розірвання договору оренди земельної ділянки, - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 .

Відповідач Фермерське господарство «Ліон», місце реєстрації; с.Терно-Лозуватка Кам`янського району Дніпропетровської області, 52151; .

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 16 січня 2023 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева