Справа № 158/2869/22
Провадження № 2/0158/51/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

26 січня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачем укладено договір позики №1274156. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, на підставі якого фінансова компанія набула право вимоги виконання відповідачем (відповідно до Реєстру боржників) зобов`язань за договором позики №1274156 від 28.02.2021 в загальній сумі 30 492 грн., з яких: 9000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21 492 грн. - заборгованість за відсотками.

Крім того, 30.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Івеструм» (далі - ТОВ «ФК «Івеструм») та відповідачем укладено кредитний договір №24312-03/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

18.01.2022 між ТОВ «ФК «Івеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №18012022, на підставі якого фінансова компанія набула право вимоги виконання відповідачем (відповідно до Реєстру боржників) зобов`язань за кредитним договором № 24312-03/2021 від 31.01.2021 в загальній сумі 10 000 грн., з яких: 2500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7500 грн. - заборгованість за відсотками.

Враховуючи наведене позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за вказаними договорами.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не прибув, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов до суду не подавав. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до ст. 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 28.02.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (Позикодавець)та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір позики №1274156, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с.7).

Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що підтверджується п. 11 Договору №1274156.

У п. 2 Договору №1274156 сторони погодили строк позики 30 днів (до 30.03.2021), а також знижену процентну ставку 1,99 % на день, процентну ставку за понадстрокове користування позикою 2,70 % на день.

На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів за договором позики у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду копію договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1274156 від 28.02.2021, роздруківку правил надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (протокол №14/08/20 від 14.08.2020) та розрахунок заборгованості за кредитним договором №1274156 від 28.02.2021 за період з 21.09.2021 по 31.10.2022 (залишок заборгованості складає 30 492 грн.)

Крім того, судом встановлено, що 30.03.2021 між ТОВ «ФК «Івеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №24312-03/2021 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого клієнту надано фінансовий кредит в розмірі 2500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, реквізити та підпис сторін (а.с.25-26).

Згідно із пп. 1.2 вищевказаного договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 28.04.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. (пп. 1.3 договору про надання фінансового кредиту).

Відповідно до пп. 2.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно Графіка платежів.

На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві, представник позивача надав суду копію договору про надання фінансового кредиту №24312-03/2021 від 30.03.2021; копію додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №24312-03/2021 від 30.03.2021; копію графіку розрахунків та орієнтованої сукупної вартості кредиту та розрахунок заборгованості за кредитним договором №24312-03/2021 від 30.03.2021 за період з 18.01.2022 по 31.10.2022 (залишок заборгованості складає 10 000 грн.)

Відповідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно із п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З урахуванням того, що надані позивачем розрахунки суми боргу за договором позики №1274156 від 28.02.2021 та за кредитним договором №24312-03/2021 від 30.03.2021 не є зведеними документами, які не були погоджені з відповідачем і не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами кредиту у розмірі зазначеному у розрахунках.

Крім того, судом встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄФПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.13-14).

При цьому в якості доказів позивач надав суду лише окремі аркуші договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, які містять такі розділи: Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі; 1. Предмет договору; 3. Порядок розрахунків, 4. Передача Документації та 10. Місцезнаходження та реквізити сторін. На останньому аркуші міститься інформація, що свідчить про наявність 9 розділів договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії окремих аркушів договору факторингу №14/06/21 не є належним чином засвідченою копією документа та не є засвідченим витягом з нього, тому суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статей 77, 28, 79 ЦПК України.

Разом з тим, до вказаного договору не додані додатки, які є невід`ємною частиною договору.

Також у матеріалах справах відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення.

Копію додаткової угоди №5 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статей 77, 28, 79 ЦПК України, оскільки його зміст не містить інформацію щодо предмета доказування. Зокрема, у п. 1 не зазначено суму прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників №5 від 21.09.2021; у п. 2 не зазначено суму грошових коштів яку Фактор сплачує клієнту в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №5 від 21.09.2021 (а.с.16).

Не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором №1274156, наданий позивачем витяг з Реєстру боржників №5 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, зважаючи на те, що у цьому витягу зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. До того ж, вказаний витяг не завірений належним чином, не містить підписів уповноважених осіб та печаток клієнта та фактора, його відповідність оригіналу договору не посвідчена в установленому законом порядку, а сформований і підписаний лише представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» та містить відтиск печатки «Для документів» лише однієї сторони договору позивача (а.с.18).

Копію акту прийому-передачі реєстру боржників №5 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 суд також не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статей 77, 28, 79 ЦПК України, оскільки його зміст не містить інформацію щодо предмета доказування. Зокрема, не зазначено сума заборгованості за реєстром боржників №5 після переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.17).

Окрім того, судом також встановлено, що 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Івеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №18012022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Івеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄФПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Івеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.30-31).

При цьому в якості доказів позивач надав суду лише окремі аркуші договору факторингу №18012022 від 18.01.2022, які містять такі розділи: Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі; 1. Предмет договору; 3. Порядок розрахунків та 10. Місцезнаходження та реквізити сторін. На останньому аркуші міститься інформація, що свідчить про наявність 9 розділів договору.

Копії окремих аркушів договору факторингу №18012022 не є належним чином засвідченою копією документа та не є засвідченим витягом з нього, тому суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статей 77, 28, 79 ЦПК України.

Разом з тим, до вказаного договору не додані додатки, які є невід`ємною частиною договору.

Також у матеріалах справах відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення.

Не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «ФК «Івеструм» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договорам №24312-03/2021, наданий представником позивача витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022, зважаючи на те, що у цьому витягу зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. До того ж, вказаний витяг не завірений належним чином, не містить підписів уповноважених осіб та печаток клієнта та фактора, його відповідність оригіналу договору не посвідчена в установленому законом порядку, а сформований і підписаний лише представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» та містить відтиск печатки «Для документів» лише однієї сторони договору позивача (а.с.33).

Копію акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні стате 77, 28, 79 ЦПК України, оскільки його зміст не містить інформацію щодо предмета доказування. Зокрема, не зазначено сума заборгованості за реєстром боржників після переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.32).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт передачі ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Івеструм» на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за договором позики №1274156 від 28.02.2021 на суму 30 492 грн. та за кредитним договором №24312-03/2021 від 30.03.2021 на суму 10 000 грн.

Відтак, із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 2481 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова