Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/831/22
№ провадження 2/624/35/23
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 12 січня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Махової В.В.

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №624/831/22,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

суть вимог: про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в 1 (один) місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки - ОСОБА_4 . Матір спадкодавця змінила прізвище 24 січня 1977 року - з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Позивачка є матір`ю спадкодавця та являється спадкоємицею першої черги за законом. Окрім позивачки, спадкоємців першої черги не має. Спадкодавець не був одружений, дітей не мав. Проживав в с. Калюжине Кегичівського району Харківської області разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 .

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка площею 7,6116 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №769348. За життя померлий заповіту не залишав.

Позивачка в строк визначений законом подати заяву про прийняття спадщини не змогла оскільки, після смерті сина мала пригнічений моральний стан, просить врахувати її похилий вік, та вказує, що позивачку на проживання забрала її донька ОСОБА_7 у с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області. З грудня 2019 року і по даний час позивачка у доньки проживає. Відстань між місцем проживання і місцезнаходженням спадкового майна досить значна, а саме 1040 км.

Окрім великої відстані, ОСОБА_1 зазначає, що перешкоджав введення карантину по всій території України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, внаслідок карантинних обмежень, було призупинено рух громадського транспорту, і позивачка увійшла до групи ризику зараження, що потягнуло за собою певну самоізоляцію, певне обмеження в пересуванні, а враховуючи похилий вік позивачки, і обмеження в пересуванні на великі відстані.

Також, з 24 лютого 2022 року і до цього часу введено воєнний стан в зв`язку з військовою агресією РФ проти України, що призвело до надмірних хвилювань, відчуття небезпеки і загрози життю, певної зміни образу життя ОСОБА_1

ОСОБА_1 наприкінці 2022 року звернулась до приватного нотаріуса Удовиченко С.О. Красноградського нотаріального округу щодо прийняття спадщини.

Нотаріус постановою від 11 листопада 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії підтвердила факт того, що за даними Алфавітних книг спадкових справ ОСОБА_8 , приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 відкрита на підставі заяви про прийняття спадщини його співмешканки ОСОБА_3 , вказала, що позивачкою заява про прийняття спадщини, яка передбачена ст. 1269 ЦК України, в шестимісячний строк для прийняття спадщини не була подана і надала роз`яснення щодо звернення до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 січня 2023 року.

У підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, про місце дату та час повідомлені у встановленому законом порядку, натомість надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, окрім того:

позивач - позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу, за участю її представника - адвоката Бендебері С.О.,

представник позивача - позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за наявними матеріалами справи, не заперечує проти винесення рішення в підготовчому засідання, та судові витрати залишити за позивачкою.

відповідач - визнає позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення судом позову не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03 грудня 2019 року Виконавчем комітетом Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області (копія, а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 батьками вказані: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_1 (копія, а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 останній після укладення шлюбу присвоєно прізвища « ОСОБА_1 » (копія, а.с.9).

Згідно копії довідки виданої Пасічянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживає з 01 грудня 2019 року по день надання довідки разом із своєю дочкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 (копія, а.с.14).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області від 11 листопада 2022 року №02-31 ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (копія, а.с.15-16).

ОСОБА_4 мав земельну ділянку площею 7.6116 га, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської рада, та належала спадкодавцю на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №769348 (копія, а.с.12-13).

Відповідно до витребуваної копії спадкової справи №42/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , вбачається, що співмешканка ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлого співмешканця ОСОБА_4 (а.с.26-36).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Як передбачено ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19).

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з великою відстанню між постійним місцем проживання і місцем знаходження спадкового майна, що підтверджується довідкою про місце проживання ОСОБА_1 , через введення карантину по всій території України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, внаслідок карантинних обмежень, було призупинено рух громадського транспорту, і позивачка увійшла до групи ризику зараження, а також через введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні.

А тому, у встановлений законом для прийняття спадщини 6 місячний строк, позивачка не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обставини, на які посилається позивачка, як на підстави пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами.

Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Відповідачем позов визнано, заперечень не надано.

Позивач просить залишити судові витрати за нею, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 159, 174, 208, 209, 212, 213-215, 222, 223 ЦПК України, ст. 1217, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в 1 (один) місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Парафіївка Кегичівського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_6 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя Н.М. Куст