Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Щепановій І.І.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександра Борисовича, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Міністерство юстиції України про визнання довіреності нікчемною, визнання договорів купівлі - продажу недійсними, скасування державної реєстрації переходу права власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександра Борисовича, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Міністерство юстиції України, у якому позивач просив суд:

-визнати нікчемною довіреність видану ОСОБА_5 ОСОБА_2 та посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 08.10.2018, зареєстровану у реєстрі № 843;

-визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.10.2018, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1868;

-визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.10.2018, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1869;

-скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича, індексний номер 43473452 від 11.10.2018 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032;

-скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича, індексний номер 43474215 від 11.10.2018 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0021.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві власності належали земельна ділянка площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що у травні 2019 року позивачу стало відомо, що належну йому земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужено на корить ОСОБА_4 .

Зазначає, що підставою набуття права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , став Договір купівлі - продажу земельної ділянки укладений між позивачем, в інтересах якого діяв на підставі довіреності ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем 11.10.2018 зареєстрованого в реєстрі за № 1869.

Посилається, що у травні 2019 року позивачу стало відомо, що належну йому земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужено на корить ОСОБА_3 .

Стверджує, що підставою набуття права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , став Договір купівлі - продажу земельної ділянки укладений між позивачем, в інтересах якого діяв на підставі довіреності ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем 11.10.2018 зареєстрованого в реєстрі за № 1868.

Вказує, що ОСОБА_5 під час укладення від імені позивача договорів купівлі-продажу земельних ділянок діяв на підставі Довіреності виданої позивачем та яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., зареєстрована у реєстрі за номером 843.

Зазначає, що довіреність від свого імені ОСОБА_5 позивач не видав, з останнім взагалі не знайомий та не уповноважував його на продаж належних йому земельних ділянок, а тому дана довіреність є нікчемною.

Посилається, що у позивача не було волі на відчуження належних йому на праві власності земельних ділянок, а тому спірні договори купівлі-продажу підлягають визнанню недійсними, а запис про реєстрацію права власності за відповідачем-2 та відповідачем-3 скасуванню.

З урахуванням викладеного вище просив суд позов задовольнити.

23.05.2019 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.05.2019 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчу засіданні у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.05.2019 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

26.11.2019 представником позивача було подано до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2019 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського Ноторіального округу Гіндюк Олександра Борисовича (04060, м. Київ, вул. Щусєва, 36, прим. 2), а саме: копію довіреності від 08 жовтня 2018 року зареєстрованої в реєстрі № 843 від ОСОБА_2 на ОСОБА_5 .

19.02.2020 представником третьої особи Міністерства юстиції України було подано до суду пояснення на позовну заяву у якому останній просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

02.06.2020 представником позивача було подано до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2020 було відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

14.12.2020 представником третьої особи Міністерства юстиції України було подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи Міністерства юстиції України.

14.12.2020 представником позивача було подано до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2020 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогачева Вадима Вікторовича ( АДРЕСА_2 ) оригінал довіреності від 08 жовтня 2018 року зареєстрованої в реєстрі № 843, а в разі відсутності оригіналу - належним чином завірену копію.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2020 було закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

12.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем було надано до суду копію довіреності від 08 жовтня 2018 року зареєстрованої в реєстрі №843 від ОСОБА_2 на ОСОБА_5 .

22.06.2021 представником позивача було подано до суду клопотання про долучення доказів.

11.10.2021 представником позивача було подано до суду клопотання про долучення доказів.

26.01.2022 представником відповідача-3 було подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.12.2022 провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександра Борисовича, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Міністерство юстиції України про визнання довіреності нікчемною, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації переходу права власності на землю, було закрито в частині вимог до відповідача ОСОБА_5 .

04.07.2023 представником позивача було подано до суду клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомили, проте у матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив.

Представник третьої особи -Міністерство юстиції України у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у черговий раз подав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю представника.

Суд звертає увагу, що це повторне клопотання представника Міністерства юстиції України про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю представника, а тому приходить до висновку про неповажність причин неявки представника у судове засідання.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 та його представника, третьої особи- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича та представника третьої особи -Міністерства юстиції України, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.03.2013 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінцем В.Ю., відповідно до якого ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-15 т. 1).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1268622 від 15.03.2013 право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 20-21 т. 1).

15.03.2013 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінцем В.Ю., відповідно до якого ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-19 т. 1).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127826 від 15.03.2013 право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 22-23 т. 1).

08.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гіндюком Олександром Борисовичем було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_2 відповідно до якої, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , продати за ціну на свій розсуд належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 51 т. 2).

11.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 , від імені якого діяв представник за довіреністю, посвідченою Гіндюком О.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованою у реєстрі за № 843, ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 32-33 т. 1).

11.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 , від імені якого діяв представник за довіреністю, посвідченою Гіндюком О.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованою у реєстрі за № 843, ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 купив земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34-35 т. 1).

Щодо позовних вимог про визнання нікчемною довіреності виданої ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_5 , яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гіндюком Олександром Борисовичем 08.10.2018 та зареєстрована у реєстрі за № 843, суд зазначає наступне.

Заявляючи дану позовну вимогу позивач вказує, що підпис на довіреності не його, з ОСОБА_5 він взагалі не знайомий та не уповноважував його на продаж належних йому земельних ділянок.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/39040-ПЧ від 16.09.2021, який був складений за результатами почеркознавчої експертизи призначеної постановою прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва у рамках кримінального провадження № 0001119 від 23.09.2020, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Підпис» на оригіналі довіреності від 08.10.2018, (яка посвідчена Гіндюком О.Б. як приватним нотаріусом), виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою. Рукописний запис « ОСОБА_2 » поряд з підписом в графі «Підпис» на оригіналі довіреності від 08.10.2018, (яка посвідчена Гіндюком О.Б. як приватним нотаріусом), виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою (а.с. 88-98 т. 2).

19.05.2023 прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва Марченко М. було надано позивачу дозвіл на використання копії документів та інформації, що в них міститься та які зберігаються у кримінальному провадженні № 0001119 від 23.09.2020, зокрема, висновок експерта № СЕ-19/111-21/39040-ПЧ від 16.09.2021 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, поза межами кримінального провадження у цивільному судочинстві (а.с. 49 т. 3).

Відповідно до копії актового запису про смерть № 17552 від 17.10.2014, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто значиться померлим за 4 роки до посвідчення спірної довіреності (а.с. 158-159 т. 2).

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що станом на день видачі оспорюваної довіреності повірена особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значилася померлою.

Крім того, підпис на спрній довіреності від імені ОСОБА_2 виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Позивач звернувся до суду про визнання довіреності нікчемною, оскільки вона не підписувалась ним, волевиявлення на її підписання не було.

Згідно ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видасться однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до частини першої статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

За своєю правовою природою довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Довіреність свідчить про надання представнику від імені довірителя відповідних повноважень стосовно вчинення правочину, стороною якого є третя особа.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16.

У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ.

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочннів на нікчемні та оспорювані.

В ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Згідно частин першої та другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення довіреності) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина перша та друга статті 547 ЦК України).

Тлумачення частини другої статті 547 ЦК України свідчить, що правовим наслідком недодержання письмової форми правочину про забезпечення виконання зобов`язання є його нікчемність.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що: «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».

З наведеного слідує, що позовна вимоги про визнання спірної довіреності нікчемним правочином не є належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки нікчемність правочину прямо визначається законом та не потребує додаткового підтвердження такої нікчемності судовим рішенням шляхом задоволення окремої позовної вимоги про визнання правочину нікчемним.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як було встановлено судом вище, належні позивачу земельні ділянки були відчужені на користь відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу підписаних, зокрема, ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності посвідченою Гіндюком О.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованою у реєстрі за № 843.

При цьому, судом вище було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Підпис» на оригіналі довіреності від 08.10.2018, (яка посвідчена ОСОБА_8 як приватним нотаріусом), виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Наведені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що позивач у даному випадку не було волі та наміру на відчуження належних йому на праві власності земельних ділянок, оскільки останній не уповноважував ОСОБА_5 на вчинення таких дій.

Більш того, станом на день укладення спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_5 , який був повіреною особою позивача, як продавця, та діяв в його інтересах, помер, що свідчить про неможливість фізичного підписання ОСОБА_5 спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок та про їх фіктивний характер.

З огляду на наведене вище, а також на встановлення судом відсутності у позивача волевиявлення на відчуження належного йому майна, суд приходить до висновку про наявності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе у випадку скасування на підставі рішення суду рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, тобто спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Таким чином, позовні вимоги і у цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на те, що позивачем не було заявлено позовних вимог до відповідача приватного нотаріуса Гнідюк О.Б. , а також враховуючи вимоги чинного закононодаства про те, що у спірних правовідносинах даний відповідач, як приватний нотаріус не є належним відповідачем по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову до даного відповідача,як необгрунтованого.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду із позовом позивачем було заявлено п`ять вимог немайнового характеру та сплачено за них судовий збір у розмірі 3 842,00 грн.

Також позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 576,30 грн.

Судом було частково задоволено позовні вимоги, а саме: чотири вимоги немайнового характеру.

Таким чином із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню понесенні зі сплати судового збору у загальному 3 649,90 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про стягнення із кожного з відповідачів на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі по 1 824,95 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 203, 215, 547 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 109, 265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександра Борисовича, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Міністерство юстиції України про визнання довіреності нікчемною, визнання договорів купівлі - продажу недійсними, скасування державної реєстрації переходу права власності на землю, задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі -продажу земельної ділянки площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 11.10.2018, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачевим Вадимом Вікторовичем та зареєстрованого у реєстрі за № 1869.

Визнати недійсним договір купівлі -продажу земельної ділянки площею 0,1200 га (кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 11.10.2018, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачевим Вадимом Вікторовичем та зареєстрованого у реєстрі за № 1868.

Скасувати рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогачевим Вадимом Вікторовичем, індексний номер 43473452 від 11.10.2018 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 8 000 000 000:71:317:0032.

Скасувати рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогачевим Вадимом Вікторовичем, індексний номер 43474215 від 11.10.2018 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 8 000 000 000:72:317:0021.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) судовий збір у розмірі 1824, 95 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.10.2023.

Суддя О.М.Букіна