Провадження № 22-ц/4808/192/23
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (державний реєстратор Цалин Андрій Богданович), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової Надії Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Уповноважена особа на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Юрій Петрович, про визнання протиправним і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; скасування записів про право власності за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2022 року під головуванням судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ТОВ «ФК «Алькор Інвест», Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (державний реєстратор Цалин А.Б.), приватного нотаріуса Київського МНО Кисельової Н.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Уповноважена особа на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Ю.П., про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і скасування записів про право власності.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 04.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №69/07-МК, згідно умов якого останній було надано кредит в розмірі 35 000,00 доларів США, з терміном користування до 04.04.2022.

В подальшому 11.07.2014 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, згідно якої здійснено реструктуризацію боргу, що становив на дату укладення 11 706,71 доларів США зі строком виконання зобов`язань - по 04.04.2022, включно.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки є нежитлові підвальні приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 23, 5 кв.м., який належить на праві приватної власності Іпотекодавцю. Узгоджена сторонами договору іпотеки вартість предмета іпотеки зазначена в сумі 222 200 грн, що еквівалентно 44 000 доларів США (п. 2.3. договору іпотеки).

Позивачем 18.06.2019 випадково отримано поштове відправлення з описом вкладень, в якому містилося повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та лист-повідомлення (про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки) від 09.04.2019. Лист повідомлення про заміну кредитора було направлено без жодних додатків у вигляді документів, що посвідчують повноваження особи, що діяла від первісного кредитора, що дає сумніви вважати, що право вимоги за договорами, укладеними між банком та нею, було дійсно відступлено. При цьому, у зв`язку із відкликанням банківської ліцензії, ліквідації банку, призначенням уповноваженої особи ФГВФО будь-які документи, підписані на підставі виданих довіреностей третім особам уповноваженою особою на ліквідацію банку, є недійсними та такими, що не мають юридичних наслідків.

З даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивач 19.07.2019 дізналася про те, що 16.07.2019 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського МНО Кисельовою Н.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер: 47798711 від 16.07.2019 року та внесено в запис № 32410465 про право власності на об`єкт (РПВН: 18306024, реєстраційний номер об`єкта № 6101), переданий нею в іпотеку банку, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.07.2019, та власником майна є ОСОБА_1 .

З отриманої копії договору купівлі-продажу нерухомого майна (предмета іпотеки) від 16.07.2019 вбачається, що відчужуване нерухоме майно належить ТОВ «ФК «Алькор Інвест» на праві приватної власності на підставі договору іпотеки від 04.04.2007 та додаткової угоди до договору іпотеки від 11.07.2014, Договору відступлення права вимоги від 19.04.2019, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 22.04.2019 та рекомендованого повідомлення.

Посилаючись на те, що відповідач вимагав погасити борг, який не є простроченим, не маючи на це підстав, заборгованість щодо пені нічим не підтверджена та є такою, що не відповідає дійсності, іпотечне застереження в договорі іпотеки відсутнє та такого застереження у вигляді окремого договору також не укладалося, вона повідомляла нового кредитора про намір придбати предмет іпотеки, проведена оцінка майна є недійсною, а також державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалин А.Б. не могло вчинятись жодної з перелічених у ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріальної дії з об`єктом нерухомого майна, оскільки він не є нотаріусом, позивач просила: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 05.07.2019, що прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалин А.Б. щодо об`єкта із місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , за ТОВ «ФК «Алькор Інвест», скасувавши відповідно запис про право власності № 32270610; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.07.2019 індексний номер 47798711, що прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського МНО Кисельовою Н.В. щодо об`єкту із місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , скасувавши відповідно запис про право власності №32410465.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Алькор Інвест», Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (державний реєстратор Цалин А.Б.), приватного нотаріуса Київського МНО Кисельова Н.В., треті особи - ОСОБА_1 , Уповноважена особа на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Ю.П. про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.07.2019 індексний номер 47798711, що прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського МНО Кисельовою Н.В. щодо об`єкту із місцезнаходженням: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , скасувавши відповідно запис про право власності №32410465 - закрито.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2019 індексний номер 47646476, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Узинської сільської ради Тисменицького району, Івано-Франківської області Цалиним А.Б. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «ФК «Алькор Інвест», .

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи та ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано обставини, які мають важливе значення для правильного вирішення цього спору, та неправильно застосовано норми матеріального права.

В разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.

Товариством було долучено до матеріалів справи документи щодо надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, які також подавалися державну реєстратору для здійснення реєстраційних дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Іпотекодержателем належним чином дотримано процедуру повідомлення ОСОБА_2 та надіслання повідомлення стосовно усунення порушення, оскільки відповідні повідомлення були надіслані відповідачем належним чином. Сама позивачка у позовній заяві підтверджує факт отримання нею зазначеного вище повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання від 22.04.2019, оскільки сама позивачка долучає до позовної заяви копії зазначеного вище повідомлення та опис вкладення. Також нею долучено до Позовної заяви копії Повідомлення про намір придбати предмет іпотеки від 18.06.2019 та заперечення на вимоги кредитора. Судом першої інстанції було визнано факт належного повідомлення позивачки про намір придбання предмету іпотеки відповідачем.

При зверненні до реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалин А.Б., товариством було надано усі необхідні документи для вчинення реєстраційної дії, а відтак у реєстратора не було жодних підстав для відмови у вчиненні реєстраційної дії, а саме реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотеко держателем. Судом першої інстанції не вказано конкретного порушення, або не наведено переліку документів для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, які є обов`язковими, але не були подані відповідачем, а просто обмежується загальними фразами та відсиланням на норми законів.

Вказує, що відсутність факту реалізації домовленості сторін щодо укладення окремої угоди про задоволення вимог іпотекодержателя за наявності відповідного застереження в іпотечному договорі, наявність якого прирівнюється до угоди про задоволення вимог іпотекодержателя, та яке за змістом вимог Закону України «Про іпотеку» свідчить про те, що сторони домовилися про позасудовий порядок врегулювання спору, не є обставиною, яка обмежує державного реєстратора у здійсненні відповідної реєстраційної дії.

Договір іпотеки в п. 4.1 містить передбачене Законом України «Про іпотеку» застереження, яке встановлює, зокрема, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством. Іпотекодавець надала свою згоду на прийняття іпотекодержателем (в даному випадку ТОВ «ФК «Алькор Інвест») одностороннього рішення про задоволення вимог у випадку порушення іпотекодавцем умов договору позики у позасудовому порядку за рахунок майна, переданого в іпотеку.

Висновок суду першої інстанції про обов`язковість укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя є помилковим та суперечить нормам ч. 2. ст. 36, ст. 37 Закону України «Про іпотеку», та умовам п. 4.1. та 4.2. договору іпотеки.

Застереження в п. 4.1. договору іпотеки, надає право кредитору звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», натомість доводи суду про необхідність укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя не ґрунтуються на нормах закону та є безпідставними.

Також зазначає, що суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

ОСОБА_2 не було заявлено до суду віндикаційного позову (про витребування майна). Отже позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови у позові. Тому суд першої інстанції повинен був постановити рішення, яким відмовити у позові ОСОБА_2 .

Однак судом першої інстанції при розгляд даної справи та ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано правові позиції Верховного Суду у аналогічних справах, безпідставно задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Крім того, судом першої інстанції не було належним чином досліджено докази, які містяться в матеріалах справи, зокрема поза увагою суду залишилися докази того, що відповідачем було дотримано вимоги чинного законодавства при зверненні до державного реєстратора, а реєстратором було дотримано вимоги законодавства щодо вчинення оскаржуваної реєстраційної дії (детально описано в попередніх розділах апеляційної скарги).

Натомість судом було взято до уваги голослівні твердження позивачки та її представників, які не підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема щодо відсутності заборгованості позивачки перед банком.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги заперечив, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Представники ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, приватний нотаріус Київського МНО Кисельова Н.В., уповноважена особа на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Ю.П. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення ураховуючи таке.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 04.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №69/07-МК (долар США), предметом якого є надання позичальнику ОСОБА_2 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності Кредитні ресурси в сумі 35 000,00 доларів США, з оплатою за процентною ставкою 14 процентів річних (п.2.1.Договору), для придбання нерухомості (п.2.3Договору), з терміном повернення до 04.04.2022 (т. 1 а.с. 35-43).

Відповідно до п.3.2 цього договору позичальник зобов`язалася щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця, проводити погашення позичкової заборгованості за виданими Кредитними ресурсами у розмірі 195 доларів США, згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №1 до цього договору).

Згідно п.5.1. зазначеного кредитного договору забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є нерухомість, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 23,5 м.кв. відповідно до додатково укладеного договору застави. Додатковим забезпеченням зобов`язань за цим договором є порука фізичної особи ОСОБА_3 (п. 5.2 Договору).

Відповідно до Додатку до Кредитного договору №69/07-МК (долар США) від 04.04.2007 позивачу встановлено графік погашення кредиту з 10.05.2007 по 10.04.2022.

Між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 04.04.2007 укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., та зареєстровано в реєстрі за №307Д, відповідно до якого з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникли у іпотекодавця на підставі Кредитного договору №69/07-МК (долар США) від 04.04.2007, за яким він зобов`язався перед іпотекодержателем повернути в строк до 04.04.2022 року кредитні кошти в сумі 35 000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами у валюті в розмірі 14% річних, також можливі суми пені, штрафів та інших платежів, передбачених вказаним кредитним договором (т. 1 а.с 48-49).

Згідно п.2.1. договору іпотеки в іпотеку передано нежилі підвальні приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 23,5 м.кв. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В. від 04.04.2007, за реєстровим номером 297-Д та зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ за №1305, в книзі 10в, реєстраційний номер №18306024 (п.2.2. Договору іпотеки).

Відповідно до п. 2.3. договору іпотеки узгоджена сторонами вартість нежилих підвальних приміщень, що передається в іпотеку, становить 222 200,00 грн, що еквівалентно 44 000,00 доларів США. Вартість вказаного майна, згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Івано-Франківським ОБТІ 04.04.2007 року за №14131967, становить 11 867,00 грн.

Згідно п.3.3.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо іпотекодавцем не будуть виконані його зобов`язання, передбачені кредитним договором чи цим договором, у порядку та строки, передбачені цими договорами, в тому числі у належні строки не будуть сплачені кредитні кошти, відсотки, штрафні санкції чи інші платежі.

Відповідно до п.3.3.5. договору іпотеки іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку виникнення заборгованості зі сторони іпотекодавця по сплаті відсотків за користування кредитом, більше ніж на три місяці.

Пунктом 4.1. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно п.4.2. договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель залишає за собою право вибору порядку та способу звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 4.3. договору іпотеки іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем його зобов`язань за кредитним договором чи цим договором, у випадку виявлення невідповідності дійсності відомостей, поданих іпотекодавцем при укладенні вказаних договорів або суттєвого погіршення стану іпотеки, в тому числі надмірного зносу. Фактичної повної відсутності предмету іпотеки, (в тому числі надмірного зносу), фактичної повної (часткової) відсутності предмету іпотеки, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

В подальшому між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 11.07.2014 укладено додаткову угоду № 2 до Кредитного Договору №69/07-МК від 04.04.2007 (т. 1 а.с. 44-47).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 2 підписанням цієї Додаткової угоди сторони визнають наявність боргу позичальника за Кредитним договором, який складається з боргу за виданими Позичальнику Кредитними ресурсами, що становить 23 413,43 доларів США станом на 11.07.2014; боргу за процентами за користування позичальником Кредитними ресурсами, що становить 924,10 Доларів США станом на 11.07.2014.

Згідно п.1.1. Додаткової угоди № 2 позичальник зобов`язується повернути банку у строк до 11.07.2014 отримані ним у фактичне користування кредитні ресурси у сумі 11 706,71 Доларів США.

Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди №2 залишок кредитних ресурсів у сумі 11 706,71 доларів США, що залишиться у фактичному користуванні позичальника після зазначеного у п.1.1 цієї додаткової угоди погашення, позичальник зобов`язується повернути банку у нижче зазначених розмірах та у нижче вказані строки.

Згідно п.1.3. Додаткової угоди №2 позичальник зобов`язується щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення залишку заборгованості за Кредитними ресурсами, зазначеного у п.1.2. цієї Додаткової угоди, наступним чином: починаючи з серпня 2014 року та закінчуючи датою закінчення терміну дії кредитного договору (04.04.2022) - погашення заборгованості за Кредитними ресурсами щомісячно в розмірі 100,70 Доларів США (п.1.3.1. Додаткової угоди №2).

Також, 11.07.2014 між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір №1 до договору іпотеки від 04.04.2007, який був посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., та зареєстровано в реєстрі за №307-Д (т. 1 а.с. 50-51).

Додатковий договір №1 до договору іпотеки від 04.04.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., та зареєстровано в реєстрі за №753, відповідно до якого підписанням цього Додаткового договору сторони домовилися викласти п.1.1. Договору у наступній редакції: «п.1.1. Зазначені у п.2.1 цього Договору, нежитлові підвальні приміщення передаються в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним Договором №69/07-МК від 04.04.2007 (із всіма змінами та доповненнями до нього), та забезпечення сплати іпотекодавцем боргу, що виник у іпотекодавця перед іпотекодержателем за Кредитним договором №69/07-МК від 04.04.2007 (із всіма змінами та доповненнями до нього), та реструктуризований Додатковою угодою №2 від 11.07.2014 до Кредитного договору №69/07-МК від 04.04.2007, на суму та у строки, визначені п.1.1.1-1.1.5 цього Договору, неустойки за цим Договором або за Кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за Кредитним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом) визначеному на момент фактичного задоволення вимог».

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.07.2019, індексний номер 175007750 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.04.2007 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на підвальні приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 22-30). Право власності зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу, 297Д посвідченого 04.04.2007 року приватним нотаріусом Українець В.В. За реєстраційним номером 81314446 до реєстру внесено відомості про обтяження у вигляді іпотеки на підвальні приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН 18306024 на підставі листа банку «Фінанси та Кредит» 5063/02-02 від 22.10.2008 року, за яким іпотекодавцем є ОСОБА_2 , а іпотекодержателем Банк «Фінанси та кредит». Розмір основного зобов`язання 35 000 Доларів США, із строком виконання - 04.04.2022 р.

В подальшому, як вбачається із зазначеної довідки (номер запису про іпотеку 31091033 спеціальний розділ) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46377148 від 09.04.2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Київ Кисельовою Н.В. внесено відомості про реєстрацію договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, серія та номер - 279 від 09.04.2019 року, індексний номер рішення:46377148. Відтак іпотекодержателя Банк «Фінанси та Кредит» змінено на ТОВ «ФК «Алькор Інвест».

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.07.2019, індексний номер 174497938, право власності на підвальні приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 23,5 м.кв., 16.07.2019 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2019 (т. 1 а.с 31-34).

Між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Алькор інвест» 09.04.2019 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги належні банку до позичальників, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору (п.2.1 Договору) (т. 2 а.с. 37-41).

Із додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.04.2019 вбачається, що згідно реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами зазначено Кредитний договір №69/07-МК (долар США) від 04.04.2007 з усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін, та доповнення до вказаного договору, тощо, а саме: разом з Додатковою угодою №1 до Кредитного договору №69/07-МК (долар США) від 04.04.2007, укладеного 14.01.2008, разом з Додатком №1; разом з додатковою угодою №2 до Кредитного договору №69/07-МК (долар США) від 04.04.2007, укладеного 11.07.2014, що є невід`ємними його частинами, укладений між кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позичальником фізичною особою ОСОБА_2 , сума заборгованості за яким становила 6 564,50 доларів США.

Цього ж дня між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Алькор інвест» підписано акт приймання та передачі до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.04.2019.

Згідно вкладеного до листа з оголошеною цінністю позивачу направлялося повідомлення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання вих.№22042019 від 22.04.2019 та лист повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 09.04.2019 №09/04/2019 на 1 арк (т. 1 а.с. 55-59).

Із зазначеного листа-повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки) від 09.04.2019 вбачається, що ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 повідомлено про те, що з 09.04.2019 їхнім кредитором за договором №69/07-МК від 04.04.2007 та Договором іпотеки від 04.04.2007 з усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін, та доповнення до вказаного договору, тощо, що є невід`ємними його частинами , укладеними між кредитором Банк «Фінанси та кредит» та позичальником фізичною особою ОСОБА_2 є ТОВ «ФК «Алькор Інвест».

Також з направленого повідомлення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання вих.№22042019 від 22.04.2019, вбачається, що ОСОБА_2 повідомлено про те, що заборгованість по Кредитному договору №69/07-МК від 04.04.2007 станом на 09.04.2019 складає 6 564,50 доларів США та 484 377,97 грн. пені, з яких: 5 841,53 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 722,97 доларів США - заборгованість за процентами; 484 377,97 грн. заборгованість за пенею. Згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «ФК «Алькор інвест» письмово повідомила позивача про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та задовольнити забезпечену іпотекою (договором іпотеки, посвідченим 04.04.2007 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В. за реєстровим номером 307Д) вимогу шляхом укладення договору купівлі-продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайний на цей вид майна, між іпотеко держателем від свого імені та будь-якою особою-покупцем предмета іпотеки: нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 23,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно повідомлення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання вбачається, що позивач в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» мала право протягом 30 днів з моменту отримання цього повідомлення погасити свою заборгованість на поточний рахунок ТОВ «ФК «Алькор інвест», та в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» протягом 30 днів має право письмово повідомити ТОВ «ФК «Алькор інвест» про свій намір придбати предмет іпотеки і набути переважне право на його придбання за погодженою з ТОВ «ФК «Алькор інвест» ціною протягом 30 днів. У випадку відсутності повідомлення про намір погасити заборгованість по кредитному договору №69/07-МК від 04.04.2007, а також додатковими угодами/договорами до нього викупити нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ТОВ «ФК «Алькор інвест» має намір здійснити продаж від свого імені предмета іпотеки: нежитлові приміщення, загальною площею 23,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , будь-якій особі, на власний розсуд у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». У випадку відсутності протягом 30-ти денного терміну від дати отримання даного повідомлення погашення заборгованості по Кредитному договору №69/07-МК від 04.04.2007, а також додатковими угодами/договорами до нього ТОВ «ФК «Алькор інвест» задовольнить забезпечену іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, загальною площею 23,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із повідомленням про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання вбачається наявність рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому міститься відмітка про одержання поштового відправлення 03.05.2019, без зазначення прізвища отримувача (т. 2 а.с. 44).

ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Алькор інвест» 18.06.2019 направлено повідомлення про намір придбати предмет іпотеки - нежитлове приміщення, загальною площею 23,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 60).

Згідно звіту про оцінку майна №934/06/19 від 26.06.2019 нежитлових підвальних приміщень, загальною площею 23,50 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власник майна- ОСОБА_2 , ринкова вартість об`єкта оцінки, без ПДВ складає 145 000,00 грн (т. 2 а.с. 36).

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Алькор інвест» 02.07.2019 звернувся із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 28).

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Цалин А.Б., Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, 05.07.2019 за № 47646476 прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за суб`єктом: ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» (т. 2 а.с. 30).

З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 46646476 від 05.07.2019 року вбачається, що державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалин А.Б. 02.07.2019 року внесено до реєстру відомості щодо нерухомого майна, реєстраційний номер - 101, а саме нежитлове приміщення, загальною площею 23,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 18306024 (т. 1 а.с. 227, т. 2 а.с. 31-32).

Згідно зазначеного вище витягу нежитлове приміщення, загальною площею 23,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ТОВ «ФК «Алькор Інвест», на підставі документу, що посвідчує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, серія та номер: 894, виданий 23.04.2019 року, видавник ПАТ «Укрпошта»; повідомлення про завершення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 22042019, виданий 22.04.2019 року, видавник ТОВ «ФК «Алькор Інвест»; Договір про відступлення прав вимоги, серія та номер: 279, виданий 19.04.2019 року, видавник: ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та АТ «Банк «Фінанси та Кредит»; додатковий договору до договору іпотеки, серія та номер: 753, виданий 11.07.2014 року, видавник ПН Українець В.В. Івано-Франківського МНО: Договір іпотеки, серія та номер: 307Д, виданий 04.04.2007 року, видавник: ПН Українець В.В. Івано-Франківського МНО. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47646476 від 05.07.2019 року Узинської Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалин А.Б.

Із опису вкладення до цінного листа, адресованого Ліквідатору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вбачається, що ОСОБА_2 направлялося заперечення на вимогу нового кредитора в порядку ст. 518 ЦК України від 23.07.2019 року на 1 арк. (т. 1 а.с. 61-62).

Як вбачається з копій квитанцій, долучених позивачем до матеріалів справи, позивачем проводилися оплати за кредитним договором АТ «Банк «Фінанси та кредит» (т. 1 а.с. 72-102).

ФОП ОСОБА_4 09.07.2021 проведено оцінку ринкової вартості нежитлових приміщень загальною площею 23,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку ринкова вартість об`єкту оцінки становить 751 700 грн (т. 4 а.с. 42-80).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 12.05.2006) договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 12.05.2006) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції станом на момент прийняття оскаржуваного рішення) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст.10 Закону №1952-IV (в редакції на момент здійснення реєстраційної дії), державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі; надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначила щодо відсутності права ТОВ «ФК «Алькор Інвест» звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та у державного реєстратора зареєструвати право власності в порядку вказаної статті Закону України «Про іпотеку».

Сторони за договором іпотеки погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя та у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку», згідно якого договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону (пункт 4.2 договору іпотеки).

Однак, докази укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя у матеріалах справи відсутні.

Також зі змісту договору іпотеки вбачається відсутність у ньому відповідного іпотечного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке прирівнюється до договору, згідно з яким іпотекодавець засвідчує, що надає згоду на набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем за власним одноосібним письмовим рішенням.

Тобто, укладаючи договір іпотеки від 04.04.2007, сторони не встановили можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», зокрема передбачений ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 12.05.2006), який визначає передачу іпотекодержателю за його власним одноосібним письмовим рішенням права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

З цих підстав неспроможними є доводи апелянта про те, що при зверненні до державного реєстратора товариством було надано усі необхідні документи для вчинення реєстраційної дії та, що відсутність факту реалізації домовленості сторін щодо укладення окремої угоди про задоволення вимог іпотеко держателя, за наявності відповідного застереження в іпотечному договорі, не є обставиною, яка обмежує державного реєстратора у здійсненні відповідної реєстраційної дії.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що не було належним чином досліджено докази, які містяться в матеріалах справи, зокрема поза увагою суду залишилися докази дотримання вимог чинного законодавства при зверненні до державного реєстратора і ним було дотримано вимоги законодавства щодо вчинення оскаржуваної реєстраційної дії.

За встановлених обставин, суд першої інстанції відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року справа №554/14813/15-ц, дійшов вірного висновку, що прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеки, є протиправним.

Також, обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказувала, що для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки необхідна наявність невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань та нею долучені квитанції про оплату щомісячних платежів за кредитним договором АТ «Банк «Фінанси та кредит» за період з липня 2014 року по серпень 2019 року, а представником відповідача не надано розрахунку заборгованості за кредитним договором №69/07-МК від 04.04.2007 із зазначенням періоду та його складових.

Тобто позивач спростовує невиконання нею умов кредитного договору та наявність кредитної заборгованості.

Посилання апелянта на те, що іпотекодержателем належним чином дотримано процедуру повідомлення ОСОБА_2 та надіслання повідомлення стосовно усунення порушення висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції було визнано факт належного повідомлення позивачки про намір придбання предмета іпотеки відповідачем.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови у позові, оскільки нею не було заявлено до суду віндикаційного позову.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право визначення предмету позову належить лише позивачу, який обирає правомірний та ефективний спосіб захисту прав та інтересів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів, за загальним правилом, визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Матеріали справи не містять та відповідачем не вказано про прийняття ТОВ «ФК «Алькор Інвест» одноосібного письмово рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Не прийняття ТОВ «ФК «Алькор Інвест» одноосібного письмово рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, позбавило ОСОБА_2 реалізувати надане їй законом право на оскарження такого відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

ОСОБА_2 просила суд вирішити наявний спір з ТОВ «ФК «Алькор Інвест» щодо правомірності дій останнього щодо звернення стягнення на іпотечне майно і реєстрації за ним права власності на це майно за відсутності відповідної правової підстави та з порушенням умов договору іпотеки. При цьому, вона вказувала на незаконність рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалин А.Б., як суб`єкта владних повноважень.

ОСОБА_2 не заявляла вимог до особи, за якою станом на час подання позову було зареєстровано право власності на майно, не просила спростувати презумпцію наявності в цього суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності) у зв`язку з державною реєстрацією права власності на нерухоме майно і суд першої інстанції такий спір не вирішував.

При цьому, позивач у відповідності до вимог ст. 54 ЦПК України залучила до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 , за яким на час подання позову було зареєстровано право власності на іпотечне майно.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 січня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин