УХВАЛА

01 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 554/4215/20

провадження № 61-15468ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості із заробітної плати за останній день праці та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути на її корись частину заборгованості по заробітній платі за 28 березня 1996 року в сумі 300,00 грн за останній день праці з одночасним стягненням середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 29 березня 1996 року по день фактичного розрахунку в сумі 1 840 800,00 грн, та судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

16 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості із заробітної плати за останній день праці та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підстав, визначених частиною третьою статті 394 ЦПК України.

18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року відмовлено, у відкритті касаційного провадження за повторно поданою ОСОБА_1 касаційною скаргою на вказані судові рішення слід відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості із заробітної плати за останній день праці та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко