Справа № 637/454/21
Провадження № 2/529/288/23
УХВАЛА

іменем України

21 вересня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

секретаря Звягольської В.А.,

з участю прокурора Бабія С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в особі Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у відання держави, -

встановив:

Прокурор 12.05.2021 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із вказаним позовом.

В обґрунтування позовної заяви вказує, що в ході вивчення правомірності передачі в оренду земельних ділянок, розташованих на території Шевченківської ОТГ Харківської області, Куп`янською окружною прокуратурою Харківської області було встановлено, що наказом Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області № 1587-СГ від 03.02.2017 надано відповідачу ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку державної власності с/г призначення, площею 17,0931 га, з кадастровим № :01:001:0351, розташованої за межами населених пунктів колишньої Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, для ведення фермерського господарства, строком на 7 років.

На підставі вказаного наказу, 13.05.2017 між ГУ Держгеокадастром та ОСОБА_1 укладено договір оренди на вказану земельну ділянку, який 04.09.2017 зареєстровано державним реєстратором.

Крім того, наказом Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області № 7122-СГ від 27.04.2017 надано відповідачу ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку державної власності с/г призначення, площею 23,4294 га, з кадастровим № :02:001:0006, розташованої за межами населених пунктів колишньої Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, для ведення фермерського господарства, строком на 7 років.

На підставі вказаного наказу, 07.07.2017 між ГУ Держгеокадастром та ОСОБА_1 укладено договір оренди на вказану земельну ділянку, який 04.09.2017 зареєстровано державним реєстратором.

Прокурор зазначає, що накази ГУ Держгеокадастру у Харківській області прийняті з порушенням законодавства, у зв`язку з чим надання землі в оренду відбулося незаконно.

Так, на час прийняття оскаржуваних наказів, ОСОБА_1 був засновником та керівником ПП «Агротехсервіс», яке зареєстровано 17.05.1996. У вказаногго підприємства, згідно даних Державного реєстру вже перебували в користуванні земельні ділянки загальною площею 2711 га, які використовувались згідно договорів оренди для ведення товарного с/г виробництва. Також н.а .цей час ОСОБА_1 був засновником ТОВ «Куп`янськ-Агроінвест», яке зареєстроване 08.12.2005, у користування якого перебували земельні ділянки загальною площею 100 га. В той же час ТОВ «Куп`янськ-Агроінвест» було засновником ПСП «Тавільжанське», у якого перебували в користуванні землі загальною площею 1900 га

Крім того на час прийняття наказів ОСОБА_1 отримав інші земельні ділянки державної власності в оренду для фермерського господарства на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області.

Також прокурором встановлено, що фермерське господарство «Тумасян А.О.» створено 20.01.2017, тобто ще до прийняття наказів ГУ Держгеокадастром.

Таким чином ОСОБА_1 ще у 2016 році використав своє право на отримання в пільговому порядку поза межами аукціону земельних ділянок с/г призначення для створення та ведення фермерського господарства.

Крім того, 29.10.2018 ОСОБА_1 вийшов зі складу засновників фермерського господарства.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав спірні земельні ділянки з метою уникнення передбаченої законом обов`язкової процедури без проведення земельних торгів, чим порушив вимоги ст.134 ЗК України.

Відповідно до позовних вимог керівник Куп`янської окружної прокуратури просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 1587-СГ від 03.02.2017 та № 7122-СГ від 27.04.2017 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду»;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 13.05.2017, загальною площею 17,0931 га, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 , розташованої за межами населених пунктів колишньої Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 07.07.2017, загальною площею 23,4294 га, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 , розташованої за межами населених пунктів колишньої Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі в особі Шевченківської селищної ради земельну ділянку, загальною площею 17,0931 га, що розташована за межами населених пунктів колишньої Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та земельну ділянку площею 23,4294 га, розташовану за межами населених пунктів колишньої Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 20.05.2021 відкрию провадження у справі.

08.06.2021 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує повністю позовні вимоги. Вказує, що прокурором не доведені підстави для здійснення захисту інтересів держави в даній справі. Крім того, вимоги, які ставить прокурор є необгрунтованими. Також просить застосувати строки позовної давності.

14.06.2021 відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області подано відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що цим органом дотримано вимоги законодавства, які діяли на час передання землі в оренду, орган діяв у межах та у спосіб визначений законом.

17.06.2021 та 18.06.2021 прокурором подано відповідь на відзив відповідачів.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 02.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

Дана справа надійшла до Диканського районного суду Полтавської області 23.03.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.03.2023 вказана справа передана на розгляд судді Петренко Л.Є.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 28.03.2023 справа прийнята до свого провадження та призначена до судового розгляду.

Прокурор Диканської окружної прокуратури в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Томчук А.С. та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про розгляд справи належним чином. Зокрема відповідач ОСОБА_1 отримав судову повістку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Заяв, клопотань до суду не подавали.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Харківській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату засідання був повідомлений належним чином. Представником подано чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із робочим навантаження, яке суд не приймає до уваги, оскільки дана причина не може бути визнана поважною. Крім того із клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції представник до суду не звертався.

З огляду на наведене, з метою забезпечення права сторін на справедливий і неупереджений розгляд справи в розумні строки, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив відповідача, в якому викладена позиції представника щодо суті спору.

Отже, суд вважає неявку представника відповідача в судове засідання такою, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Наказом Головного Управління Держгеокадастра у Харківській області № 1587-СГ від 03.02.2017 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду затверджено технічну документацію із землеустрою та надано гр. ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, площею 17,0931 га, кадастровий номер :01:001:0351, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, строком на 7 років (а.с. 26-27).

Також, наказом Головного Управління Держгеокадастра у Харківській області № 7122-СГ від 24.04.2017 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду затверджено технічну документацію із землеустрою та надано гр. ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, площею 23,4294 га, кадастровий номер :02:001:0006, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, строком на 7 років (а.с. 28-29).

13.05.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області і відповідачем ОСОБА_1 укладено договір оренди спірної земельної ділянки, кадастровий № :01:001:0351, площею 17,0931 га, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля) строком на 7 років (а.с. 30-33).

Також, 07.07.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області і відповідачем ОСОБА_1 укладено договір оренди спірної земельної ділянки, :02:001:0006, площею 23,4294 га, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля) строком на 7 років (а.с. 37-40).

Вищезазначені договори оренди земельних ділянок зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в розділі про державну реєстрацію іншого речового права. Форма власності земельних ділянок державна, власник Головне управління Держземагенства у Харківській області. Інформаційну довідку сформовано станом на 20.03.2018 (а.с. 35-36, 42-43).

З матеріалів справи вбачається, що після укладання вказаних договорів оренди, громадянин ОСОБА_1 фермерське господарство не створював.

Встановлено, що згідно інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником, керівником та підписантом ФГ «Тумасян А.О.», яке засновано та зареєстровано 20.01.1997 (а.с.75-76).

Згідно інформації з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 обліковується право оренди ще на інші земельні ділянки державної форми власності, право оренди на які зареєстровано в 2016 році (а.с.57-68).

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Водночас відповідно до ст. 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами розглядаються господарськими судами.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

У статті 2 Закону № 973-IV закріплено, що відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Тобто спеціальним нормативно-правовим актом у таких правовідносинах є Закон № 973-IV.

За частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону № 973-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону № 973-IV).

Тобто можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства як форми підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Надання (передача) фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства. Натомість відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону № 973-IV вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 973-IV можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство мало бути зареєстроване в установленому законом порядку і з дати реєстрації набути статусу юридичної особи. З цього часу землекористувачем земельної ділянки є фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Таким чином, і відповідно до статті 1 Закону № 973-IV, і відповідно статті 42 ГК України фермерське господарство є формою підприємницької діяльності, а надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення власної підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20), текст якої оприлюднено 09 січня 2023 року, зазначено: «Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц, від 3 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 12 травня 2020 року у справі № 357/1180/17, стосовно належності до цивільної юрисдикції спорів про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства […] з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Велика Палата Верховного Суду зазначає, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство».

Враховуючи викладене, слід дійти висновку про те, що розгляд даної справи слід здійснювати за правилами господарського судочинства, а тому вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 89, 255, 260 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Закрити провадження у справі за позовом керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в особі Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у відання держави

Роз`яснити керівнику Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, що даний позов віднесений до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржене протягом 15 днів з дня ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 25.09.2023

Головуюча: Л.Є. Петренко