15.08.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/610/23
Провадження № 2/533/249/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

15 серпня 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

за участю: секретаря судового засідання - Кругловецького Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В

20.06.2023 представник позивача Дмитренко О.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0228948 площею 5,50 умовно кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Михайликівського старостинського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області та належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , посилаючись на те, що після смерті останньої залишилося спадкове майно.

Далі, в позові позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), загальною площею 5,50 умовних кадастрових гектара, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0228948 від 14.02.1997 року. 08.04.2023 вона звернулася до державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) як спадкоємець за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній документ, який засвідчує право власності померлої. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, а отримати його повторно не має можливості.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (паї) позбавляє її можливості успадкувати спадкове майно.

Згідно ухвали суду від 20.06.2023 вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 31.07.2023 о 09 годині 00 хвилин.

26.06.2023 представник відповідача подав відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку із тим, що пропущено строк загальної позовної давності на звернення до суду з позовом про порушення її прав та відсутністю документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на вказану земельну частку (пай) (а.с.44-46).

31.07.2023 представник позивача ОСОБА_3 направив до суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що позивачка дізналася про невизнання її спадкових прав лише 08.04.2023 отримавши в нотаріальній конторі відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, отже саме ця дата і є початком перебігу строку загальної позовної давності. Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої матері інші спадкоємці відсутні то належним відповідачем по справі є територіальна громада за місцем відкриття спадщини.

Окрім цього, предметом позову є визнання права саме на земельну частку (пай)в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , а не конкретно визначену земельну ділянку, як нерухоме майно. Наведені відповідачем у відзиві твердження є надуманими, безпідставними, непідтвердженими належними і допустимими доказами, що ґрунтуються на припущеннях відповідача (а.с.58-62).

Згідно ухвали суду від 31.07.2023 поновлено представникам позивача та відповідача процесуальний строк для подачі відзиву на позов та відповіді на відзив, який визначений ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.06.2023.

Окрім цього, судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.08.2023 о 09 годині 30 хвилин.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заяву про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направила.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позов підтримує.

Відповідач Козельщинська селищна рада в судове засідання не з`явилася, але направила заяву про розгляд справи без участі представника.

Розгляд справи проводиться без участі сторін, оскільки судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.8), після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (пай) площею 5,50 умовно кадастрових гектара, яка розташована на території колишньої Михайликівської сільської ради Кременчуцького (Козельщинського) району Полтавської області.

Відповідно до свідоцтва про народження спадкодавець ОСОБА_2 є матір`ю позивачки ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно довідки Козельщинської селищної ради ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована в с. Михайлики, Кременчуцького (Козельщинського) району Полтавської області. Останнім часом проживала у місті Харкові у доньки ОСОБА_1 , яка доглядала ОСОБА_2 до смерті (а.с.15).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) ОСОБА_2 за життя заповіти не посвідчувала (а.с.16).

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Далі судом встановлено, що 08.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.17).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори від 08.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (паї) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.18).

З листа від 15 лютого 2023 року № 699/15-23, виданого відділом № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) , що видаються Козельщинською РДА, громадянці ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0228948, який зареєстровано у книзі за №042 від 14.02.1997 року. Окрім цього, додатково повідомлено, що ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку не реєструвався та не видавався (а.с.20).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 мала право на вищезазначену земельну частку (пай) площею 5,50 умовних кадастрових гектара, однак сертифікат, який підтверджує таке право втрачено.

Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтями 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України вбачається, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно до ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню, оскільки визнання права на земельні частки (паї) за єдиним спадкоємцем позивачем по справі не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо.

Окрім цього, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності виходячи з наступного.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.10.2020 року у справі №383/993/18, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

З цих підстав суд не застосовує до спірних правовідносин строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач, оскільки померла особа набула за життя право на належну їй земельну частку (пай), та у її спадкоємця не було жодних підстав сумніватися у тому, що таке право не визнається органом місцевого самоврядування.

Окрім того, позивач як спадкоємець права на земельну частку (пай) може реалізувати своє право на оформлення права власності на успадковане майно без обмеження строком позовної давності, оскільки вчасно прийняла спадщину після своєї матері, а отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину чи іншого правовстановлюючого документа (рішення суду) не обмежене законом жодними строками.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 1216-1218, 1258-1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст.12, 14, 19, 76, 247, 263-265, 268, 354-355, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (номер картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області) право на земельну частку (пай) площею 5,50 умовно кадастрових гектарів, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Михайликівського старостинського округу (колишньої Михайликівської сільської ради) Кременчуцького (Козельщинського) району Полтавської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0228940, який зареєстрований № 042 від 14.02.1997 року, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М.Оксенюк