Справа № 158/2103/23
Провадження № 2/0158/473/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

24 липня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Поліщук С.В.,

при секретарі Квач Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Пікуна Б.І. звернулася в суд з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 10.11.2000 року Тростянецькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом №10.

Від шлюбу у подружжя народилося четверо дітей:

син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, протилежність поглядів на сімейне життя, у зв`язку з чим вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між подружжям не досягнуто, шлюбних стосунків не підтримують, зберігати сім`ю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб.

Крім того, зазначає, що відповідач по справі ОСОБА_2 не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх неповнолітніх дітей, матеріально не допомагає, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, а тому просить суд стягувати з відповідача по справі - ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей, сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача по справі, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

З огляду на характер правовідносин та обставини, викладені в матеріалах справи, з метою забезпечення дотримання принципів пропорційності та змагальності сторін, у зв`язку із тим, що відповідачу по справі ОСОБА_2 неможливо вручити позовну заяву із додатками, що унеможливлює ухвалення рішення у спрощеному провадженні без виклику сторін, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 липня 2023р. постановлено перейти від розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач по справі ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пікун Б.І. в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В період розгляду даної цивільної справи заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України, сторонами подано до суду не було. Крім того, відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, за згодою позивача та у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10.11.2000 року Тростянецькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом №10, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.06.2023р. (а.с. 6).

Від шлюбу подружжя має чотирьох дітей з яких станом на час звернення до суду з даним позовом неповнолітні є двоє дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 02.03.2007р., серії НОМЕР_3 від 28.11.201р. (а.с. 10-11).

З довідок Тростянецького старостинського округу №239 від 26.06.2023р. та №243 від 28.06.2023р. вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 та неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що вищевказані неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача по справі ОСОБА_1 (а.с. 9, 12).

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до вимог ч 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, їх сім`я розпалась, а шлюб існує формально.

Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів сторін по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до задоволення в повному об`ємі.

Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років складає 2833 гривні.

Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину.

Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.

Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача по справі, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 29 червня 2023 року до досягнення дітьми повноліття.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача по справі ОСОБА_2 на користь держави.

Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу - залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-282, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 180-182, 183 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований 10.11.2000 року Тростянецькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом №10 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача по справі, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 29 червня 2023 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ;

представник позивача: адвокат - Пікун Борис Іванович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №770 від 04.10.2013р., юридична адреса: м. Луцьк, пр. Соборності, 31а/6а Волинської області ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук