Провадження № 2-з/201/3953/2023
УХВАЛА

16 жовтня 2023 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

13 жовтня 2023 року представником позивача до суду було подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить:

-зобов`язати відповідача - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у разі вивезення доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 126 від 13 серпня 2014 року) за межі України, отримати від батька - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) нотаріально посвідчену згоду із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі або відповідне рішення суду;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби України внести інформацію у відповідні бази даних про порядок виїзду з території України дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 126 від 13 серпня 2014 року), а саме лише за наявності нотаріально посвідченої згоди батька - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі або відповідного рішення суду, та вжити усіх заходів, передбачених законодавством, щодо недопущення незаконного виїзду дитини за межі України.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача зазначив, що від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку відповідачка без згоди батька вирішила вивезти до країни агресора росії. Вказані дії, з урахуванням обставин та відносин, які склалися між Україною та росією є прямою загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини. Крім того, позивач звертає увагу, що станом на сьогодні відповідачка має захворювання, а саме: органічний маячний (шизофреноподібний) розлад внаслідок захворювання головного мозку складного ґенезу судинного та травматичного. На теперішній час питання щодо місця проживання дитини не вирішено, отже, з огляду на викладене, можливо прийти до висновку, що в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів позивача, а також з`явиться реальна загроза життю та здоров`ю малолітній дитині.

У зв`язку із введенням в Україні указом Президента України від 24.02.2023 року №64/2022 воєнного стану змінилась процедура перетину державного кордону дітьми, які не досягли 16-річного віку.

Так, згідно внесених змін до Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995р. «Правила перетинання державного кордону громадянами України» на період існування режиму воєнного стану дозволяється виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону.

Тобто, на сьогодні, у відповідачки немає жодних перешкод для самовільного вивезення дитини за кордон, без узгодження цього питання з батьком дитини та не очікуючи вирішення питання щодо місця проживання дитини в судовому порядку.

Натомість, позивач, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, обмежений у праві виїзду за кордон, оскільки не належить до жодної із категорій осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, визначених ч.1 статті 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно із статтею 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ст.149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 частини першої статті 150 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань видно, що предмет позову у даній справі щодо визначення місця проживання дитини є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, вид забезпечення позову.

Водночас, заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відтак, з урахуванням викладеного вище, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

До набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/12595/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини, вжити заходи забезпечення позову шляхом:

-зобов`язання відповідача - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у разі вивезення доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 126 від 13 серпня 2014 року) за межі України, отримати від батька - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) нотаріально посвідчену згоду із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі або відповідне рішення суду;

-зобов`язання Адміністрацію Держприкордонслужби України внести інформацію у відповідні бази даних про порядок виїзду з території України дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 126 від 13 серпня 2014 року), а саме лише за наявності нотаріально посвідченої згоди батька - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі або відповідного рішення суду, та вжити усіх заходів, передбачених законодавством, щодо недопущення незаконного виїзду дитини за межі України.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев