Провадження № 2/522/4752/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до Приморського суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), були стягнуті аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання заяви про видачу судовго наказу, а саме з 27.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вважає, що сума стягнення відповідно до судового наказу від 06.09.2019 у справі № 522/14538/19 є недостатньою для утримання дитини відповідного віку, у зв`язку із чим вона звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у твердій грошовій сумі, в розмірі 5 500,00 грн.

06.06.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження.

12.09.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що частково визнає пред`явлені позовні вимоги, а саме збільшення розміру аліментів до 2 500,00 грн щомісячно, починаючи від дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.09.2023 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: - копія договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 2023 р. за № 1; - копії квитанцій до платіжних інструкцій на переказ готівки №№ 9, 9/КЗ, 11, 11/КЗ від 31.07.2023; - довідка ОК-5 від 12.09.2023; - довідка ОК-7 від 14.09.2023; - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 346550055 від 14.09.2023.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), були стягнуті аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на даний час проживає разом з позивачем.

У відзиві відповідач зазначає, що він частково визнає пред`явлені позовні вимоги, а саме збільшення розміру аліментів до 2 500,00 грн, оскільки на даний момент не має постійного місця роботи та заробітку, що підтверджується доданими довідками ОК-5 від 12.09.2023 та ОК-7 від 14.09.2023. Також відповідач зазначає, що має нову родину, його дружина навчається в КЗ «Одеський обласний базовий медичний коледж» на платній основі, сина дружини від першого шлюбу ОСОБА_4 (30.05.199) вважає своїм сином, допомагає їм матеріально та морально. Разом з тим, у відповідача відсутнє нерухоме майно у власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 346550055 від 14.09.2023.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2 833,00 грн.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягнутих аліментів для забезпечення потреб дитини. Позивач стверджує, що фактично на даний час для утримання дитини необхідно близько 11 000,00 грн на місяць, що включає збалансоване харчування 6 000,00 грн, канцелярські товари та інші витрати, пов`язані з навчанням 500,00 грн, ліки 700,00 грн, послуги інтернету 220,00 грн, послуги мобільного зв`язку 180,00 грн, комунальні послуги 1 000,00 грн, сезонний одяг 1 000,00 грн, транспортні витрати 400,00 грн, витрати, пов`язані з відпочинком та оздоровленням дитини 1 000,00 грн.

Надавши належну оцінку зазначеним доводам позивача та поданим нею доказам, суд вважає їх необґрунтованими та неналежними, оскільки перелічені витрати на дитину є складовою частиною аліментів. Позивачем не надано доказів наявності у дитини особливих здібностей чи необхідності в особливому харчуванні чи лікуванні дитини.

Отже, на переконання суду, позивачем не доведено, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини необхідною сумою аліментів є саме 5 500,00 грн.

Водночас судом враховано, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи та заробітку, що підтверджується доданими довідками ОК-5 від 12.09.2023 та ОК-7 від 14.09.2023. Разом з тим у відповідача відсутнє нерухоме майно у власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 346550055 від 14.09.2023.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 у справі № 152/100/18 зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

У даному випадку позивачем не наведено, а судом не встановлено наявності підстав для збільшення розміру аліментів, а навпаки, судом встановлено, що з квітня 2023 року ОСОБА_2 не отримує доходу, нерухомого майна не має.

Разом з тим, суд враховує, що наразі на підставі судового наказу відповідач сплачує позивачу аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 1 416,50 грн, при цьому відповідач готовий сплачувати позивачу аліменти у розмірі 2 500,00 грн.

За таких обставин суд вважає, що така зміна способу стягнення аліментів і збільшення їх розміру до суми, яку готовий сплачувати відповідач, буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зміни способу стягнення аліментів з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на їх стягнення у твердій грошовій сумі, та збільшення їх розміру до 2 500,00 грн щомісячно.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підставі судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 у справі № 522/14538/19 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на їх стягнення у твердій грошовій сумі, та збільшити їх розмір до 2 500,00 грн щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 1 073,60 грн судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 23.10.2023.

Суддя І.А. Павлик