УХВАЛА

06 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 466/8864/19

провадження № 61-14793ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2023 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступницею якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Паламар Руслана Василівна, приватний нотаріус Антонова Вікторія Ігорівна, про визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Паламар Р. В., приватний нотаріус Антонова В. І.,

в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 , який укладений 21 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Паламар Р. В., зареєстрований в реєстрі за № 1408;

- визнати недійсною довіреність від 21 грудня 2018 року, посвідчену приватним нотаріусом Паламар Р. В. та зареєстровану в реєстрі № 1293;

- визнати недійсним договір дарування частки квартири АДРЕСА_2 , укладений 10 вересня

2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Тишківською Р. І., зареєстрований в реєстрі за № 828;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 частку квартири АДРЕСА_2 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 квартиру

АДРЕСА_1 .

Шевченківський районний суд міста Львова ухвалою від 01 вересня

2021 року залучив до участі у справі правонаступницю позивача

ОСОБА_2 - ОСОБА_1

Шевченківський районний суд міста Львова рішенням від 14 лютого

2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Львівський апеляційний суд постановою від 05 вересня 2023 року рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2023 року залишив без змін.

11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року.

Щодо строку на касаційне оскарження судових рішень

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання пропоновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З огляду на зміст постанови Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року та інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови суду складений 15 вересня 2023 року, надісланий судом до реєстру - 18 вересня 2023 року; зареєстрований - 19 вересня 2023 року, оприлюднений - 20 вересня 2023 року.

Касаційна скарга подана 11 жовтня 2023 року. Останній день звернення з касаційною скаргою (з урахуванням вихідних днів) є 16 жовтня 2023 року.

Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд приходить до висновку,

що відсутня необхідність для поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження, оскільки він не пропущений.

Щодо сплати судового збору

Водночас, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону, який зазначений в додатках, про що канцелярія Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду склала відповідний акт від 16 жовтня 2023 року

№ 1264.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається

до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921 грн.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше

5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (6 905 грн).

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Звертаючись до суду з позовом у жовтні 2019 року, ОСОБА_2 , правонаступницею якого є ОСОБА_1 , просив:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 , який укладений 21 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Паламар Р. В., зареєстрований в реєстрі за № 1408;

- визнати недійсною довіреність від 21 грудня 2018 року, посвідчену приватним нотаріусом Паламар Р. В. та зареєстровану в реєстрі № 1293;

- визнати недійсним договір дарування частки квартири АДРЕСА_2 , укладений 10 вересня

2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Тишківською Р. І., зареєстрований в реєстрі за № 828;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 частку квартири АДРЕСА_2 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 квартиру

АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року

у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зробила висновок про те, що судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

З огляду на зміст касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує судові рішення в частині вирішення позовних вимог про:

- визнання недійсною довіреності від 21 грудня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Паламар Р. В. та зареєстровану в реєстрі № 1293;

- визнання недійсним договору дарування частки квартири АДРЕСА_2 , укладеного 10 вересня

2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Тишківською Р. І., зареєстрованого в реєстрі за № 828 (немайнові вимоги);

- витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 частки квартири АДРЕСА_2 (майнова вимога).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , правонаступницею якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції у жовтні 2019 року, то заявниця за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 3 073,60 грн (768,40 грн х 2 х 200 %).

Проте, касаційна скарга ОСОБА_1 та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову спірної квартири (вартість квартири АДРЕСА_2 ). Таким чином, суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, оскільки неможливо встановити вартість майна, про витребування якого просить заявниця у касаційній скарзі.

Позовна вимога майнового характеру - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Таким чином, позовна вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з володінням майном.

Отже, заявниці необхідно самостійно визначити розмір судового збору

в частині майнової вимоги за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок тощо)

та сплатити його у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості вказаного майна.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору за майновою та немайновими вимогами за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

Суддя І. М. Фаловська