Справа № 682/1481/23
Провадження № 2/682/456/2023
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
14 вересня 2023 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу № 682/1481/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Венгер Денис Олегович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів)
12.06.2023 до суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Венгер Д.О., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).
В обґрунтування поданого позову вказано, що у зв`язку із тим, що у позивача ОСОБА_1 виникла необхідність в ремонті транспортного засобу NISSAN PATROL, а саме: двигуна, з метою подальшого його передачі на потреби ЗСУ, на початку жовтня місяця 2022 року він звернувся до ОСОБА_2 з метою такого ремонту транспортного засобу. Усно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було домовлено про вартість ремонту двигуна разом із запчастинами на загальну суму 45 тис. грн. ОСОБА_2 повідомив, що його сервіс по ремонту автомобілів знаходиться на території Ремонтно-механічного заводу за адресою: вул. Козацька, 122, м. Славута, Хмельницька обл. Також, під час розмови із ОСОБА_2 , останній повідомив ОСОБА_1 , що кошти за оплату за ремонт автомобіля, у разі якщо ОСОБА_1 має намір оплачувати в безготівковій формі, необхідно сплачувати на банківську картку його дружини ОСОБА_3 . Після таких домовленостей, на початку жовтня 2022 року автомобіль був доставлений ОСОБА_2 для проведення ремонту. ОСОБА_1 , з врахуванням домовленостей із ОСОБА_2 , було перераховано на банківську картку ОСОБА_3 : 11.10.2022 року 12 000 грн.; 26.10.2022 року 10 000 грн.; 11.11.2022 року 5000 грн.; 28.11.2023 року 10 000 грн. Загальна сума коштів, яка була перерахована на банківську карту ОСОБА_3 становить 37 000 грн. Крім того, в листопаді місяці 2022 року ОСОБА_1 заплатив ОСОБА_2 готівкою суму коштів в розмірі 8000 грн. двома платежами: 3000 грн. і 5000 грн.
На початку грудня місяця 2022 року ОСОБА_1 почав цікавитись у ОСОБА_2 щодо ремонту авто. З того часу ОСОБА_2 постійно відстрочував проведення ремонтних робіт. В лютому 2023 року ОСОБА_1 прибув до ОСОБА_2 і виявив, що транспортний засіб не відремонтований, тому він завбав свій транспортний засіб. ОСОБА_1 вимагав у ОСОБА_2 повернення коштів, оскільки усна домовленість щодо ремонту авто не виконана, на що ОСОБА_2 відмовився.
В подальшому, а саме 02.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про злочин ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області. З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 не мав наміру здійснювати ремонт автомобіля.
Таким чином, кошти отримані відповідачами без будь-яких правових підстав.
Ухвалою суду від 23 червня 2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 20.07.2023, про що повідомлено учасників справи, належним чином, шляхом направлення судових повісток.
20.07.2023 ухвалою суду розгляд справи було відкладено на 14.09.2023, оскільки належним чином повідомлені відповідачі ( судові повістки направлялися за зареєстрованим місцем проживання) до суду не з`явились та не повідомили про причини неявки.
Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, до суду не з`явились та про причини неявки не повідомили. Відзиву на позовну заяву від відповідачів не надходило.
Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду справи та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового розгляду не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Аналіз ст. 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми, можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.
Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутністю правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Норма ст. 1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України (такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14 та Верховний Суд у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 668/7704/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 753/650/15-ц).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до відповідача ОСОБА_2 з метою ремонту належного йому автомобіля NISSAN PATROL (а.с. 8, 14-17).
В подальшому позивачем ОСОБА_1 на картковий рахунок відповідачки ОСОБА_3 було перераховано: 11.10.2022 року 12 000 грн.; 26.10.2022 року 10 000 грн.; 11.11.2022 року 5000 грн.; 28.11.2023 року 10 000 грн. Таким чином, загальна сума коштів, яка була перерахована на банківську карту ОСОБА_3 , становить 37 000 грн. (а.с. 5, 6, 7).
Окрім того, ОСОБА_1 заплатив ОСОБА_2 готівкою суму коштів в розмірі 8000 грн.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 не здійснив ремонт автомобіля ОСОБА_5 , останній звернувся із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 КК України до ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області (а.с. 11-12).
В результаті проведеного поліцейськими опитування, ОСОБА_2 повідомив, що дійсно отримав від ОСОБА_5 грошові кошти (точної суми не пам`ятав). Частина грошей надійшла на картковий рахунок його дружини ОСОБА_3 , а також частину коштів він отримав від ОСОБА_5 наручно (а.с. 9-10, 13).
Таким чином, ОСОБА_2 не було проведено ремонту автомобіля, належного ОСОБА_5 , кошти, сплачені останнім, є безпідставно отриманими ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3 , на картковий рахунок якої частина коштів була перерахована.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, станом на день розгляду справи суду надано докази на підтвердження витрат, пов`язаних із сплатою судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу представником позивача зазначено, що відповідні докази будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, в такому випадку судовий збір підлягає стягненню з відповідачів і рівних частинах.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 273, 280-289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Венгер Денис Олегович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , дані паспорту та ідентифікаційний номер не відомі) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - 8000 (вісім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , дані паспорту та ідентифікаційний номер не відомі) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - 536,80 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , дані паспорту та ідентифікаційний номер не відомі) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - 536,80 грн. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та проголошено: 20.09.2023 року.
Суддя Мотонок Т. Я.