Справа № 302/1325/23
Провадження № 2-о/302/541/23
У Х В А Л А

19.07.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя Кривка В.П., без участі сторін і їх представників, розглянувши цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міжгірська селищна рада, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного догляду за ОСОБА_2 , 1943 р.н.,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2023 до суду подано зазначену заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 про встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , яку обґрунтовано таким.

Заявник є сусідом хворого ОСОБА_2 , який є особою похилого віку та хворіє з медичним діагнозом ІХС, стенокардія напруги ФК ІІІ та спокою, кардіосклероз атеросклеротичний, аортосклероз СН ІІ Б та потребує надання соціальних послуг з стороннього догляду на не професійній основі згідно висновку лікаря.

Заявник просить застосувати положення статті 315 ЦПК України і встановити факт перебування особи на його утриманні та здійснення постійного догляду, бо від встановлення цього факту залежить виникнення прав та обов`язків, визначених законом «Про соціальні послуги» і законом «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» .

Заявник, заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились і подали заяви про розгляд справи без їх участі з позицією про задоволення заяви.

Представник Міжгірської селищної ради подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі, зазначивши, що не має додаткових доказів та клопотань.

Оцінивши зміст заяви, додані докази, позиції заінтересованих осіб, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Стаття 315 ч.1 п.1 ЦПК України передбачає встановлення судом факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з частиною другою цієї ж норми цивільно-процесуального закону у судовому порядку також можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з частиною четвертою цієї ж норми якщо спір про право під час розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення, - суд залишає заяву без розгляду.

Судом установлено таке.

Згідно з висновком № 2041 ЛКК КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» і випискою з протоколу ЛКК № 2041 від 07.06.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має захворювання і в зв`язку з цим потребує постійного стороннього догляду від заявника.

Згідно довідки № 239 від 08.06.2023 і акту від 20.06.2023, складених Міжгірською селищною радою в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані і проживають в одному дворі за зазначеною адресою: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заінтересована особа), дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мешканцем АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що підстав для застосування положень статті 315 ч.1 п.1, частини другої статті 315 ЦПК України не має, бо факт надання утримання, здійснення постійного догляду за особою похилого не підтверджений належними, достовірними і достатніми доказами з урахуванням того, що не має інших осіб, які за законом зобов`язані надавати постійний сторонній догляд особі похилого віку або особі в зв`язку з інвалідністю чи у зв`язку з тяжким захворюванням. Зокрема, в справу подано відомості про те, що із заінтересованою особою поряд, тобто в одному дворогосподарстві за однією адресою проживають й інші рідні та близькі особи, зокрема син заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Покликання заявника, що син ОСОБА_2 не може здійснювати догляд за батьком, бо працює, суд відхиляє. Адже в справу не подано доказів того, що син заінтересованої особи ( ОСОБА_2 ) є вівчарем, у зв`язку з чим не може вести догляд та утримувати свого батька, з яким проживає за однією адресою.

Згідно з статтею 202, 203 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а також зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Покликання заявника на положення законів «Про військову службу і військовий обов`язок» суд не бере до уваги, бо питання відстрочки від військової служби, мобілізації під час воєнного стану, звільнення від відбування військової служби вирішується за змістом зазначених законів уповноваженими особами відповідних територіальних центрів комплектації та соціальної підтримки, керівниками військових частин на підставі відповідних положень зазначених законів. Натомість рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб зазначених органів оскаржуються в установленому законом порядку, зокрема й до уповноваженого суду в порядку адміністративного судочинства, бо з цього приводу виникає публічно-правовий спір.

Заявник не позбавлений права у разі необхідності надати зазначені документи в орган ТЦК і СП про те, що ОСОБА_2 потребує за станом здоров`я постійного догляду або ж за місцем служби для вирішення питання звільнення від військової служби чи надання відстрочки від відбуття такої.

При винесенні рішення суд констатує, що в заявника на час подання цієї заяви і її розгляду судом загальної юрисдикції виникає спір про право, а тому є підстави для застосування положень статті 315 ч.4 ЦПК України, тобто для залишення заяви без розгляду.

Керуючись статями 263-265, 315, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати заявнику (його представнику), заінтересованим особам.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 15 днів з дня винесення .

Ухвалу складено 24.07.2023.

Суддя : В. П. Кривка