Справа №:755/8022/23
Провадження №: 4-с/755/89/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретарів - Дубенко Г.В., Зелінської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколи Миколайовича, стягувач - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування»,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколи Миколайовича, стягувач - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Від -Страхування».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року прийнято скаргу до розгляду та призначено справу до судового розгляду. У задоволені клопотання скаржника ОСОБА_1 про витребування письмових доказів відмовлено (а.с.25-26).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, прийнято скаргу в новій редакції (а.с. 78-79).

Згідно заявлених вимог, з урахуванням скарги в новій редакції (а.с. 39-46), поданої представником, скаржник просить суд:

-визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Бердар М.М. в частині вчинення надмірного (понад 20% коштів) звернення стягнення на заробітну плату

ОСОБА_1 у розмірі 107 195,41 грн, які були незаконно списані з розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 - протиправними;

-постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 грудня 2020 року - визнати незаконною та скасувати;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. повернути ОСОБА_1 грошові кошти, які були незаконно списані з розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. скасувати арешт, накладений на банківський рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», IBAN НОМЕР_1 ;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. скасувати арешт, накладений на банківський рахунок АТ «А-Банк», IBAN НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Вимоги скарги мотивовано тим, що 18 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. на підставі виконавчого листа №755/10915/18 було відкрито виконавче провадження НОМЕР_8 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 147 152,80 грн. 28 грудня 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На думку скаржника, зазначена постанова є незаконною та такою, що суперечить вимогам ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та п.8 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, є передчасною, оскільки була винесена до накладення арешту на майно боржника. Скаржник зазначає, що станом на 29 квітня

2021 року приватний виконавець був обізнаний щодо статусу зарплатного рахунку боржника, але не зважаючи на це продовжував здійснювати списання грошових коштів. 14 січня 2022 року накладено арешт на грошові кошти боржника. Приватним виконавцем 25 січня 2022 року одноразово списано кошти у розмірі 107 195,41 грн з рахунку для отримання зарплатних виплат. В подальшому приватним виконавцем повторно виносились постанови про арешт коштів боржника та звернення стягнення на заробітну плату. На думку скаржника, приватний виконавець не мав права здійснювати списання з розрахункового рахунку до отримання інформації з банку. Зазначає, що звертався до приватного виконавця, зокрема, про скасування арешту, накладеного на банківський рахунок IBAN НОМЕР_2 , призначення платежу: для поповнення картки НОМЕР_3 та повернення незаконно списаних коштів, з подальшим визначенням порядку здійснення видаткових операцій, однак приватний виконавець не вчинив на вимогу представника боржника жодної дії. Вважає, що приватний виконавець вчинив бездіяльність, яка виразилась у невиконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частинні припинення триваючого порушення, яке полягає у системному списані коштів скаржника, які на його думку, не підлягають списанню. На думку скаржника, грошові кошти списані приватним виконавцем в порушення вимог ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають поверненню.

25 жовтня 2023 року та 10 жовтня 2023 року від представника скаржника - адвоката Дяченка В.В. надійшли пояснення по суті справи аналогічного змісту, в яких наведені доводи аналогічні викладеним в скарзі. Додатково зазначено, що приватний виконавець, в супереч вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», не надсилав боржнику ані копії постанови про відкриття провадження ані кореспонденції. Крім того, представник скаржника вказує, що приватний виконавець достеменно усвідомлював статус банківського рахунку боржника, та в порушення ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» сприсав грошові кошти. У зв`язку із зазначеним представник вважає, що вказані кошти підлягають негайному поверненню.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. та представник стягувача ТОВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» в судове засідання також не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

За змістом частин 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. перебуває виконавче провадження ВП НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого листа №755/10915/18, виданого 07 жовтня 2020 року Київським апеляційним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 147 152,80 грн та судового збору 2 207,29 грн (а.с.47-48).

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинні станом на дату відкриття виконавчого провадження - 18 листопада 2020 року, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Представник скаржника вказує на те, що будь-які постанови та інші документи виконавчого провадження боржнику не надсилались, приватним виконавцем зазначені доводи не спростовані.

З наданих суду матеріалів не вбачається, що боржник був повідомлений про вчинення приватним виконавцем дій та заходів, спрямованих на стягнення з нього заборгованості.

Разом з тим, суд звертає увагу скаржника, що відповідно до змісту ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, серед іншого, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Скаржник, будучи обізнаним про вчинення виконавчих дій ще з початку звернення стягнення на заробітну плату (а.с.59), направив представника для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження лише 01 серпня 2023 року (а.с.47-зворот).

28 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування з доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 164 765,10 грн (яка складається з: 149 360,09 грн - сума боргу за виконавчим документом, 14 936,01 грн - основна винагорода приватного виконавця; 469,00 грн - витрати виконавчого провадження) яку направлено для виконання до ОК «ЖБК «Співучий фонтан на фонтанській дорозі 30-32» (а.с.11-12, 49).

Листом від 30 листопада 2022 року приватний виконавець повідомив адвоката Дяченка В.В., серед іншого, про винесення 28 грудня 2020 року постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також про одноразове списання з рахунку боржника коштів у розмірі 112 285,77 грн на підставі платіжної вимоги від 17 січня 2022 року. Залишок боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця за даним виконавчим провадженням становить 24 714,38 грн (а.с. 59).

Згідно п. а) ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки скаржнику ОСОБА_1 було відомо про відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на доходи та списання коштів з його рахунку ще станом на дату подання приватному виконавцю заяви від 07 листопада 2022 року (а.с.59), проте скаржник звернувся з даною скаргою до суду 08 червня 2023 року, строк на подачу скарги на такі дії та рішення приватного виконавця сплив.

Виходячи з наведеного, суд вбачає підстави для залишення без розгляду вимог скарги в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Бердар М.М. щодо вчинення надмірного (понад 20% коштів) звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 у розмірі 107 195,41 грн з розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» протиправними та визнання незаконною і скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 грудня 2020 року, у зв`язку з пропуском визначеного законом процесуального строку на звернення зі скаргою за такими вимогами.

08 травня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування з із суми доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням в розмірі 24 105,60 грн (яка складається з: 21 920,86 грн - сума боргу за виконавчим документом, 2184,74 грн - основна винагорода приватного виконавця, яку направлено для виконання до ОК «ЖБК «Співучий фонтан на фонтанській дорозі 30-32» (а.с.53)

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Пунктом 8 розділу VIII "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

14 січня 2022 року, 03 листопада 2022 року, 22 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику (а.с. 50, 52, 54)

06 липня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_4 (а.с.56).

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

З наказу №76/1 про призначення юрисконсульта кооперативу від 09 січня 2019 року вбачається, що рішенням позачергових загальних зборів членів ОК «Житлово-будівельний кооператив «Співучий Фонтан на Фонтанській дорозі 30-32», відповідно до протоколу №76 позачергових загальних зборів кооперативу від 23 жовтня 2018 року прийнято ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта з 10 січня 2019 року з заробітною платою 5 000,00 грн (а.с.13)

Відповідно до довідок про доходи ОСОБА_1 , який працював в ОК «Житлово-будівельний кооператив «Співучий Фонтан на Фонтанській дорозі 30-32», загальна сума доходу за період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року становить 150 000,00 грн (а.с. 72); за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року, без урахування аліментів, становить 123 458,03 грн, яка перерахована на р/р НОМЕР_2 (а.с. 73); за період з 01 листопада 2022 року по 31 березня 2023 року становить 62 925,00 грн (а.с. 74).

Згідно довідки АТ «А-Банку» від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 має

р/р НОМЕР_2 для поповнення. (а.с.63)

Станом на момент арешту залишок коштів на рахунку НОМЕР_2 становив 1 855,42 грн (а.с. 62)

З довідки АТ «КБ «ПриватБанк» убачається, що станом на 06 грудня 2022 року по всім рахункам ОСОБА_1 накладено арешт, в тому числі на рахунок НОМЕР_1 .Додатково зазначено, що рух коштів за період з 01 жовтня 2022 року по 08 грудня 2022 року відсутній (а.с.64)

Також, з довідки АТ КБ «Приватбанк» від 29 квітня 2021 року вбачається, що станом на 29 квітня 2021 року ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приватбанк» карку НОМЕР_5 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує заробітні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). (а.с.14, 66)

Станом на 29 квітня 2021 року залишок по рахунку ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 становить 81 695,41 грн (а.с.15, 67).

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20 викладено правовий висновок, що не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату, пенсію боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, пенсії, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію таке обмеження не розповсюджується.

При цьому передбачене абзацом 2 ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до п. 1 ч.4 ст. 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе. Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

У постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року у справі №211/4347/15-ц (провадження №61-20177св21) зазначено: «Оскарженими постановами державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті в банківських установах на ім`я ОСОБА_1. При цьому державний виконавець визначила порядок виконання зазначених постанов, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Доводи ОСОБА_1 та установлені обставини не містять відомостей, що на момент винесення вказаних постанов державний виконавець мав інформацію, що відповідні рахунки в АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "ПУМБ", відкриті на ім`я ОСОБА_1, є "зарплатні" та/або на них зараховується заробітна плата (грошове забезпечення) і розмір коштів, що складають заробітну плату на цих рахунках. За таких обставин відсутні підстави задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанов від 07 жовтня 2020 року та 04 грудня 2020 року в частині арешту коштів за відповідними рахунками НОМЕР_6 в АТ "Державний ощадний банк України" та в АТ "ПУМБ…».

Арешт на кошти боржника вперше було накладено приватним виконавцем постановою від 14 січня 2022 року, доказів того, що приватний виконавець був обізнаний про спеціальний статус рахунків, матеріали справи не містять.

Крім того, р/р НОМЕР_2 та НОМЕР_1 відкриті й для поповнення рахунку.

Разом з тим, судом установлено, що боржник ОСОБА_1 на р/р НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» та НОМЕР_2 в АТ «А-Банк» отримує заробітну плати, приватним виконавцем звернуто стягнення на доходи боржника шляхом відрахування із доходів боржника відповідно до законодавства; скаржник звертався до приватного виконавця про скасування постанови про арешт коштів на відповідному рахунку, на який зараховується заробітна плата (а.с.16-18).

Суд враховує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України), зокрема шляхом встановлення законом граничних розмірів відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника залежно від видів стягнення (стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження»). Тому звернення стягнення та накладення арешту на заробітну плату понад такі розміри заборонено законом, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у тому числі на підставі повідомлення боржника (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 211/4347-15-ц).

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню в частинні зобов`язання приватного виконавця зняти арешти з р/р НОМЕР_2 та НОМЕР_1 .

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання скаржника на порушення порядку вчинення виконавчих дій, оскільки відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а чинним законодавством не визначено жорсткого порядку вчинення виконавцем дій.

Також суд критично оцінює посилання скаржника на ненадання приватним виконавцем письмової відповіді представникові боржника, оскільки на заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дяченка В.В. від 24 травня 2023 року (а.с.16-18) 26 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника на підстав п.1 ч.10-2 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», якою рахунок НОМЕР_2 в АТ «А-Банк» визначено поточним рахунком для видаткових операцій боржника ОСОБА_1 на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, що станом на день винесення постанови складає 13 400,00 грн (а.с.20, 55) та листом від 13 червня 2023 року надано інформацію по виконавчому провадженню (а.с. 68)

Крім того, суд не вбачає законних підстав для зобов`язання приватного виконавця повернути грошові кошти, стягнуті з рахунку боржника в межах виконавчого провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній станом на дату одноразового списання коштів - 17 січня 2022 року, платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

З огляду на те, що судом не встановлено вчинення приватним виконавцем неправомірних дій щодо виставлення та направлення на банківську установу боржника платіжної вимоги про примусове списання грошових коштів, право скаржника не було порушено, беручи до уваги вимоги закону щодо обов`язковості виконання рішення суду, ухваленого іменем України, з метою дотримання принципу верховенства права щодо юридичної визначеності, скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколи Миколайовича, стягувач - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, статтями 126, 260, 354, 447, 449, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколи Миколайовича, стягувач - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» в частині вимог про: визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Бердар М.М. щодо вчинення надмірного (понад 20% коштів) звернення стягнення на заробітну плату

ОСОБА_1 у розмірі 107 195,41 грн, які були незаконно списані з розрахункового рахунку

АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 та визнання незаконною і скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 грудня 2020 року - залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку звернення до суду.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколи Миколайовича, стягувач - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» - задовольнити частково.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколу Миколайовича зняти арешт з грошових коштів, які містяться на банківському рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколу Миколайовича зняти арешт з грошових коштів, які містяться на банківському рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) НОМЕР_2 в АТ «А-Банк».

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: