Справа №336/148/23
Провадження №2/336/901/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 січня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог одо предмет позову: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства щодо малолітньої дитини та внесення змін до актового запису про її народження, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати, що: 1) він є батьком: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим необхідно внести в актовий запис № 05 про народження ОСОБА_2 , складений Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29.12.2021 року (внесений в Державний реєстр за № 6) відповідні зміни: прізвище « ОСОБА_3 » замінити на « ОСОБА_4 », в графі «батько» замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_6 »; 2) він є батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим необхідно внести в актовий запис № 06 про народження ОСОБА_7 , складений Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29.12.2021 року (внесений в Державний реєстр за № 9) відповідні зміни: прізвище « ОСОБА_3 » замінити на « ОСОБА_4 », в графі «батько» замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_6 ».

В обґрунтування законності своїх вимог, позивач додав до позову копію наступних документів: свідоцтв про народження дітей, у яких зазначено, що їх батьком є « ОСОБА_5 »; витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей від 12.01.2022, у яких зазначено, що реєстрація народження останніх була проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за рішенням органу опіки), заяву було подано головним спеціалістом відділу по шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, матір`ю дівчаток є ОСОБА_8 (громадянка України); свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 від 02.11.1994, згідно якого остання є уродженкою с. Гулістан Сирдар`їнської області Узбекистан; Наказів начальника служби (управління) у справах дітей ЗМР від 22.09.2021 про тимчасове влаштування дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_2 як таких, що позбавлені батьківського піклування у родину ОСОБА_1 ; акту від 08.07.2022 підтвердження фактичного проживання, складеного головою квартального комітету №111 ОСОБА_9 (якого саме міста не можливо встановити, оскільки відтиск штампу є нечитабельним), відповідно до якого позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а разом з ним проживають ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; мовою оригіналу «Отчет теста ДНК на отцовство от 28 января 2022г.», згідно яких ОСОБА_1 імовірно є батьком дівчат (згідно цих результатів «результаты тестирования предназначены только для информационных целей. Образцы не собирались под строгим наблюдением. Имена пациентов и происхождение образца не могут быть проверены»; копія паспорта, РНОКПП та довідки з місця проживання ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам викладеним у ст. 175, 177 ЦПК України, а тому її належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить встановити батьківство та зобов`язати внести відповідні зміни до актового запису про народження щодо дітей.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Однак, визначивши процесуальний статус районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, як відповідача, позивач жодним чином не обґрунтував, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які його права, як позивача.

Крім того, позивачем не залучено мати дітей як учасника справи, яка на думку суду повинна бути відповідачем, оскільки розглядом вказаного спору у суді будуть вирішені права її дітей по відношенню до позивача, як імовірного батька, а також права позивача по відношенню до дітей.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до ч. 1 до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; показаннями свідків, висновками експертів. В даному випадку, зокрема висновком судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (справа № 3451/05, § 34, від 07.05.2009 року).

У постанові ВС від 16.08.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Тож, враховуючи наведене, у порушення вимог ч. 5 та ч. 3 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано відповідного клопотання про призначення у справі судово-генетичної/судово-імунологічної експертизи, яка визначає можливість визначення батьківства.

Додані позивачем «Отчет теста ДНК на отцовство от 28 января 2022г.», згідно яких ОСОБА_1 імовірно є батьком дівчат (згідно цих результатів «результаты тестирования предназначены только для информационных целей. Образцы не собирались под строгим наблюдением. Имена пациентов и происхождение образца не могут быть проверены», не є доказами в розумінні положень ст. ст.76-84 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Також, у постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (довідка про склад сім`ї, витяги з погосподарських та домових книг, особисті листи, сімейні фотокартки, рішення судів в інших справах тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

В порушення вищевказаного, позивачем не надано відповідних доказів.

У ч.3, 4 статті 128 СК України зазначається, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Проте, позивачем не надано доказів того, що про своє батьківство у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому сало відомо за рік до моменту звернення з вказаним позовом до суду.

Навпаки, позивачем зазначено, що з матір`ю дівчаток ОСОБА_10 він проживає з січня 2012 року і під час сумісного проживання у них народжувалися діти. Але оформити реєстрацію їх народження у відділі ДРАЦС не виявилося можливим з причин того, що мати дівчаток ОСОБА_10 не має паспорта, а тільки свідоцтво про народження, видане установою іноземної країни (Узбекистан).

Позивач не надає суду докази того, чому він не звернувся з позовом про визнання батьківства протягом строку встановленого ст.129 СК України (1 рік) в період часу після народження першої дочки, а в подальшому і другої, оскільки йому достеменно було відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є його дочками.

Також, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Сторони та інші учасники судового розгляду повинні подати докази у справі безпосередньо до суду разом із поданням відповідних заяв по суті. Порядок та строки подання доказів та копій доказів визначено статтею 83 ЦПК України.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства позивачем з матір`ю дитини до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Однак, всупереч вказаним нормам позивачем не додано жодного доказу про спільне проживання та ведення спільного господарства між ним та матір`ю дівчаток ОСОБА_10 протягом часу народження дівчаток. Також не надано доказів спільного виховання чи утримання ними дівчаток, або докази, що з достовірністю підтверджують їх спільне проживання та виховання дівчаток протягом часу з їх народження та до теперішнього часу, оскільки наданий ОСОБА_1 . Акт від 08.07.2022 підтвердження фактичного його проживання з дітьми та їх матір`ю, складеного головою квартального комітету №111 ОСОБА_9 (якого саме міста не можливо встановити, оскільки відтиск штампу є нечитабельним) за адресою: АДРЕСА_2 , не має інформації стосовно строку, протягом якого позивач проживає з вказаними у аті особами за вказаною адресою. Крім того, вказаний акт не підтверджує посилання позивача на те, що він є батьком дівчаток.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Отже особа, яка вважає себе батьком, може звернутися до суду з позовом до матері, або чоловіка, з яким в момент зачаття перебувала у шлюбі жінка, про визнання батьківства та виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини у межах строку позовної давності (один рік).

В порушення п.5 ч. З ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування та не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини.

Зміст позову є вказівкою позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), однак в позові не вказано якими саме діями відповідач не визнає, порушує чи оспорює його права. Не роз`яснено в чому саме полягає спір між позивачем і відповідачем в цій частині.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI)).

Підпунктом 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684 гривні.

Зі змісту заяви встановлено, що у ній заявлені дві вимоги немайнового характеру (стосовно кожної дитини).

Позивачем сплачено судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру, а тому позивачу необхідно надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору в сумі 1073,60 гривні за другу вимогу немайнового характеру.

Судовий збір має бути сплачений за такими реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Зап.Шевчен/220030101, МФО 899998, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України, Отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя, Рахунок отримувача: UA0008515, призначення - судовий збір.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків шляхом надання необхідних доказів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 185, 260 ЦПК, суддя -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог одо предмет позову: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства щодо малолітньої дитини та внесення змін до актового запису про її народження - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова