Справа № 372/2395/23 Провадження № 2/358/539/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.,

секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мілетич О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Богуславська міська рада Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з часу вступу рішення в законну силу для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначила, що після смерті матері відкрилася спадщина на наступне нерухоме майно: частину будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0.2483 га за вказаною адресою. Спадкодавцем за життя не було складено заповіту. Інших спадкоємців першої черги немає. Постановою нотаріуса від 03.03.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Позивач стверджує, що вказаний строк був пропущений з поважних, об`єктивних та непереборних причин. Так, на момент відкриття спадщини, на території місця її проживання (м.Київ) загострювалось поширення епідемії захворювання COVID-19, що зумовлювало необхідність обмеження її пересування та контактів із іншими особами, враховуючи її похилий вік, та ризики, пов`язані із можливими наслідками перенесення коронавіруса. В подальшому 24.02.2022 з боку РФ проти України було вчинено збройну агресію, введено воєнний стан та вона була змушена відкласти вирішення питання про прийняття спадщини та тимчасово виїхати за межі міста Києва з метою забезпечення безпеки як своєї, так і своєї родини. Крім цього, вона має ряд захворювань, що вимагали невідкладного лікування у період з березня по липень 2022 року та зумовлювали обставини неможливості її вільного пересування та вимагали від неї забезпечення ліжкового режиму. З цих підстав просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, у ньому зазначених та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Додатково пояснила, що на теперішній час, стан її здоров`я дозволяє пересування в обмеженому обсязі, вона продовжує лікування та перебуває під наглядом лікаря. В період з березня по липень 2022 року вона, внаслідок захворювання, не могла самостійно пересуватися. Догляд за нею здійснював чоловік. Син, також, опікувався нею привозив продукти харчування, відвозив до лікарів.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила задовольнити. Додатково пояснила, що на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на момент подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу- 03.03.2023 року діяла редакція статті 1221 ЦК України від 28.10.2021 року, яка встановлювала, що місцем відкриття спадщини є останнє відоме місце проживання спадкодавця. Місцем відкриття спадщини, на момент смерті спадкодавця, є останнє місце проживання спадкодавця на час смерті - місто Київ. Таким чином, саме Київська міська рада є належним відповідачем по справі, як представник територіальної громади м.Києва.

В судове засідання представник відповідача Київської міської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначив, що Київська міська рада не є належним відповідачем в даній справі, оскільки спадкове майно розташоване в с.Мисайлівка Обухівського району Київської області, та інтересів Київської міської ради не було порушено.

Представник третьої особи Богуславської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника з винесенням рішення на розсуд суду.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного та положень ст.223 ЦПК України, судом ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою.

Вислухав позивача, її представника, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідив письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 17.11.2021 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Київ.

Позивач по справі ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 07.08.2007 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Київ.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.03.2023 № 71982978, спадкову справу після смерті ОСОБА_2 відкрито ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.01.1987, за спадкодавцем ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована частина жилого будинку з господарськими спорудами в с.Мисайлівка, Богуславського району Київської області.

Згідно довідки Мисайлівської сільської ради від 30.08.2019 № 778, ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 583365 від 22.04.2008 року, належить земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0015, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу будинку від 03.10.2000, укладеного між ОСОБА_6 та позивачем по справі- ОСОБА_1 , остання є власником частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. від 03.03.2023, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки заява про прийняття спадщини не була подана у встановлений шестимісячний строк.

Згідно протоколу № 68 від 28.10.2021 року Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Київської міської державної адміністрації, комісією вирішено взяти до відома, що протоколом позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 28.10.2021 № 42 у місті Києві встановлено з 00:00 годин 01.11.2021 «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 та визначений перелік заходів із запобігання поширенню хвороби з 01.11.2021 до окремого рішення. Зокрема було обмежено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів.

Торгово-промисловою палатою України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 були засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військова агресія РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05:30 год 24 лютого 2022. ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними.

Згідно консультативного заключення лікаря-невропатолога Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 від 21.03.2022 року, ОСОБА_1 внаслідок захворювання рекомендовано обмеження рухів, ліжковий режим, нагляд у сімейного лікаря та невропатолога протягом 3 місяців.

Згідно консультативного заключення лікаря-невропатолога Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 від 28.04.2022 року, ОСОБА_1 внаслідок захворювання рекомендовано тривалий ліжковий режим, обмеження фізичних навантажень, подальший контроль стану протягом року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили доводи позивача щодо наявності об`єктивних та непереборних обставин, які завадили позивачу у визначений законом строк подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а саме: встановлення Постійною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Київської міської державної адміністрації «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення COVID-19 з 01.11.2021 року; військова агресія РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05:30 год 24 лютого 2022; незадовільний стан здоров`я позивача в період з березня по липень 2022 року, внаслідок чого вона були прикута до ліжка, не могла самостійно пересуватися та потребувала постійного стороннього догляду. Після липня 2022 року стан здоров`я позивача поступово покращився, однак вона до теперішнього часу потребує стороннього догляду та перебуває під лікарським наглядом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (1220 ЦК України).

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України).

Згідно положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно роз`яснень, які викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1,3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В постанові Верховного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20 зазначено, що при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам, суд приходить до висновку, що позивач через:

-введення в країні жорстких карантинних обмежень для боротьби з епідемією соvid-19 в умовах надзвичайного стану в галузі охорони здоров`я;

-військову агресію з боку РФ та введення в Україні воєнного стану, що викликало необхідність убезпечити життя родини позивача та її власне життя;

-незадовільний стан її здоров`я, внаслідок чого вона тривалий час була прикута до ліжка та станом на теперешній час повинна дотримуватися рекомендацій лікарів щодо обмеження рухів та пересувань, -

мала об`єктивні та непереборні перешкоди для вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та суд визнає ці обставини поважними.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки спадщина після смерті спадкодавця у визначені законом строки ніким не прийнята, визначений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі та встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері терміном у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

В частині доводів представника відповідача, що Київська міська рада є неналежним відповідачем по справі, що є підставою для відмови у позові, суд погоджується з твердженнями представника позивача та зазначає, що з урахуванням положень ст.1221 ЦК України (в редакції на момент відкриття спадщини 16.11.2021 року) саме Київська міська рада є представником територіальної громади за місцем відкриття спадщини,

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їх відсутності територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, на переконання суду, позов пред`явлений до належного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 16.10.2023 року.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець