Справа № 185/2487/23
Провадження № 2/185/1472/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановив:

У лютому 2023 року до суду надійшла первісна позовна заява про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 року було розірвано. За час перебування у вказаному шлюбі у сторін народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свою чергу 13 серпня 2020 року судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/5444/20 з позивача за первісним позовом були стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання вказаної дитини сторін у розмірі 1/4 частки всіх доходів (заробітку) позивача, починаючи з 11.08.2020 року і до досягнення вказаною дитиною повноліття. Оскільки з часу присудження аліментів його матеріальне становище змінилося і в даний час на його утриманні перебувають нова дружина та дитина, а його дохід не дозволяє сплачувати аліменти в установленому розмірі, позивач за первісним позовом просить змінити їх розмір і стягувати з нього аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 грн щомісячно до повноліття останньої.

У свою чергу від відповідачки за первісним позовом до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що позивачем за первісним позовом не сплачуються аліменти за вказаним вище судовим наказом і за період з 01.01.2021 року по 01.05.2023 року виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 48080,19 грн, які позивачка за зустрічним позовом просить стягнути з останнього.

Ухвалою суду від 06 березня 2023 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 16 травня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів було прийнято судом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом і розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів переведено з розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у розгляд за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання з`явилися відповідачка за первісним позовом та представниця позивача за первісним позовом. Представниця позивача за первісним позовом позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просила суд їх задовольнити, заперечувала проти задоволення вимог за зустрічним позовом, зазначила, що доповнень та клопотань щодо письмових доказів немає. Також зазначила, що у довідці про розмір заборгованості, наданої відповідачем не враховано два платежа за липень 2021 та липень 2022 року, які зазанчені в роздруківці з банку.

Відповідачка за первісним позовом останній не визнала повністю, вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила суд задовольнити останні.

Представниця позивача за первісним позовом подала до суду додаткові пояснення по справі, в яких не погодилася з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, наданого позивачкою за зустрічним позовом. Так, представниця позивача за первісним позовом звернула увагу на те, що при здійсненні даного розрахунку заборгованості не були взяті до уваги періодичні платежі позивача за первісним позовом на рахунок відповідачки за первісним позовом зі сплати аліментів, а також невірно загалом розраховано заборгованість по кожному місяцю.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/5443/20 від 02 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2020 року, було розірвано шлюб між сторонами, від якого останні мали спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свою чергу згідно копії судового наказу, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 13 серпня 2020 року, з позивача за первісним позовом на користь відповідачки за первісним позовом стягнуті аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частки всіх доходів (заробітку) позивача за первісним позовом, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на дату розгляду справи у Павлоградсько-Юр`ївському ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) перебуває ВП з примусового виконання вказаного судового наказу. Вказане підтверджується копією результату пошуку ВП в АСВП.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, сторони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно копії довідки про доходи позивача за первісним позовом, останній працює на посаді спеціаліста у Військовій частині НОМЕР_1 і за період з листопада 2022 року по травень 2023 року отримав сукупно дохід у розмірі 475305,47 грн.

При цьому відповідно копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданої відповідачкою за первісним позовом, остання за період з 01.01.2021 року по 01.04.2023 року становить 48080,19 грн.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Так, суд не може погодитися з доводами, викладеними позивачем за первісним позовом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач за первісним позовом в якості підстав для зменшенн розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі відкритого ВП з примусового виконання судового наказу, посилається на зміну власного сімейного стану, а саме проживання з іншою жінкою однією сім`єю, перебування її та іншої дитини на його утриманні, проте жодних доказів на підтвердження вказани позивачем обставин не зазначає та суду не надав.

Також посилається на те, що його дохід позбавляє останнього можливості сплачувати аліменти у встановленому розмірі.

Проте, як раніше встановлено судом, позивач за первісним позовом за період тривалістю в сім місяців отримав значний дохід у розмірі 475305,47 грн, що відповідає приписам чинного законодавства та дозволяє останньому сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі 1/4 частки доходів. При цьому, залишок коштів після сплати аліментів значно перевищує прожитковий мінімум.

Окрім цього, чинним СК України передбачений чіткий розмір аліментів, що гарантує забезпечення необхідних інтересів дитини і складає на одну дитину - 1/4 від доходу одного з батьків, що при цьому не порушує прав чи законних інтересів позивача за первісним позовом.

Таким чином суд, дослідивши зазначені обставини по справі, а також докази на їх підтвердження, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом у зв`язку з їх недоведеністю з боку позивача за первісним позовом належними та достатніми у своїй сукупності доказами.

Представнику позивача надавалась неодноразово можливість заявити клопотання про долучення доказів до справи чи про їх витребування. Проте, остання зазначила про відсутність у неї жодних клопотань.

При цьому суд звертає увагу на позовні вимоги, викладені в зустрічному позові.

Так, позивачка за зустрічним позовом посилається на те, що відповідачем не сплачуються аліменти за судовим наказом і за період з 01.01.2021 року по 01.05.2023 року виникла заборгованість по сплаті аліментів складає 48080,19 грн.

Проте суд бере до уваги доводи представниці відповідача за зустрічним позовом щодо невзяття до уваги під час розрахунку заборгованості по аліментам платежів, здійснених відповідачем за зустрічним позовом на рахунок позивачки зі сплати аліментів.

Так, позивачкою за зустрічним позовом не було враховано двох платежів зі сплати аліментів з боку відповідача за первісним позовом, що підтверджується копіями роздруківок виписки по картці "ПриватБанк" відповідача за зустрічним позовом, а саме за липень 2021 року та липень 2022 року.

Жодних інших розрахунків заборгованості із урахуванням зазначених платежів зі сплати аліментів позивачкою за зустрічним позовом не зазначено та суду на дату розгляду справи не надано.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищезазначеного суд, здійснивши самостійний розрахунок заборогованості по сплаті аліментів з урахуванням платежів за липень 2021 року та липень 2022 року, вважає, що остання станом на дату розгляду справи підлягає задовленню у розмірі 38356,40 грн, виходячи з розрахунку 1 відсоток від суми заборгованості за кожний день прострочки. Зазначена сума пені не перевищує загального розміру заборгованості по сплаті аліментів на момент звернення до суду. В іншій частині заявлених вимог за зустрічним позовом слід відмовити за їх недоведеністю та у зв`язку з невірними розрахунками розміру пені.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача за зустрічним позовом на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 856,47 грн.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,141,259,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Задовольнити частково зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 38356,40 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят шість гривень сорок копійок) грн.

В іншій частині зустрічного позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 856,47 (вісімсот п`ятдесят шість гривень сорок сім копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 22 серпня 2023 року.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М. М. Перекопський