Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/884/23
Провадження № 2/528/255/23
05 жовтня 2023 року м. Гребінка
05 жовтня 2023 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у приміщенні суду м.Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною вчинено виконавчий напис № 4773 від 23.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість в розмірі 50 236,86 грн.
Зазначає, що приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №544441189 від 02.02.2021 року, укладеним із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.04.2021 року по 20.07.2021 року. Сума заборгованості за кредитним договором складає - 50 236,86 грн.
Вважає, що виконавчий напис № 4773 від 23.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльової Ларисою Михайлівною, є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню.
Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни № 4773 від 23.12.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованості в розмірі 50 236,86 грн.
Відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України просить стягнути з відповідача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 судові витрати, зокрема по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 500,00 грн.
Окрім того, при подачі позову до суду представником позивача, адвокатом Калініним С.К., була подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення.
У судове засідання позивач та її представник, адвокат Калінін С.К. не з`явилися, згідно заяви просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Представник відповідача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, письмових заяв та клопотань про розгляд справи без участі представника суду не надав, правом на відзив не скористався.
Третя особа, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. у судове засідання не з`явилася, письмових заяв чи клопотань про поважність причин неявки суду не надала, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
З`ясувавши обставини справи в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено, що 02.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір № 544441189 (а.с.15-18).
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною вчинено виконавчий напис № 4773 від 23.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованості в розмірі 50 236,86 грн (а.с. 14).
Виконавчий напис мотивований тим, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 544441189 від 02.02.2021 року, укладеним із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
11.01.2022 року представником за довіреністю ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Мудріцьким І.О. на адресу приватного виконавця та боржника ОСОБА_1 надіслано заяву про виконання рішення (а.с.15).
Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. від 28.07.2022 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4773 від 23.12.2021 року (а.с.13).
Наказом Міністерства Юстиції України № 4160/5 від 30.09.2022 року анулювано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого 12.07.2004 року № 5217 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.34).
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості за кредитним договором.
Узагальнена позиція позивача зводиться до існування спірної заборгованості за кредитним договором, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису. Окрім того, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення процедуру стягнення боргу.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).
Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17, провадження № 12-278гс18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону від 02.09.1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».
Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою.
Починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.
Кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За конкретних обставин справи та наявних в справі доказів суд позбавлений можливості встановити факт відсутності безспірності заборгованості, а відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
Позивач є споживачем фінансових послуг, а тому на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ЗУ «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.
Заходи забезпечення позову, визначені ухвалою суду від 21.06.2023 року, якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 68772884, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого в реєстрі № 4773 від 23.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи буде здійснено після подання доказів щодо таких витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Гребінківським районним судом Полтавської області за заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання ним копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева