Справа № 646/1613/23
№ провадження 2/646/1147/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шиховцової А.О.,

при секретарі Погосян А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Абдюханова Ірфана Йосиповича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

24.04.2023 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся адвокат Абдюханов І.Й., який діє в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з судовим наказом, виданим Червонозаводським районним судом м. Харкова від 20.02.2023 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.11.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №519.

В жовтні 2021 року подружжя припинило спільне проживання, тому вже наприкінці цього місяця позивач звернувся з рапортом до начальника НА НГУ з проханням відраховувати аліменти на двох дітей з його грошового забезпечення. Позивач також переводив гроші на рахунок позивача на її банківську картку. Крім того, позивач проводить час на вихідних з дітьми, піклується про їх стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, кожного разу при зустрічі несе додаткові витрати та перераховує гроші на подарунки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2023 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Незважаючи на вищевикладені обставини, відповідач звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. За результатами розгляду заяви виданий судовий наказ Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2023, яким стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 06.02.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з огляду на такі обставини. Мати позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є пенсіонеркою з 2014 року, з 2017 року отримала інвалідність ІІ групи, крім цього вона страждає на серцеві захворювання, має проблеми з зором. У липні 2022 року була проведена операція матері вартістю 36000,00грн. Позивач як син постійно утримує свою матір. Батько позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , також пенсіонер та має інвалідність ІІІ групи. Він також потребує постійної фінансової допомоги з боку позивача. Також представник позивача зазначив, що позивач не має власного житла, змушений оплачувати оренду житла та піднайом житла у м. Вінниця. Ці витрати складають разом 15500,00 грн на місяць. Позивач також здобуває освіту у ХНАДУ річною вартістю 11470,00грн, витрачає кошти на особисті потреби такі як купівля одягу, взуття, продуктів харчування, побутових товарів, медикаментів тощо.

15.05.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Павлуненко К.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позовної заяви та просила відмовити в її задоволенні. Представник відповідача зазначила, що позивач при поданні позовної заяви про зменшення розміру аліментів, фактично оспорює судовий наказ та не наводить фактичних підстав для зменшення аліментів. На описані підстави для зменшення розміру аліментів представник відповідача зазначила, що у відповідача також є проблеми зі здоров`ям, відповідач здійснює щоденне утримання дітей, дбає про моральний, фізичний розвиток дітей, син сторін по справі відвідує спортивний гурток та додаткові уроки з англійської мови, донька відвідує гурток англійської мови, хореографії, гуртки у дитячому палаці, відвідує логопеда. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Цей висновок відображений в Постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №125/2525/18.

19.05.2023 надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що відповідач також проходить військову службу, отримує заробітну плату, витрати на лікування травми відповідача були незначними. Питання щодо навчання сина у приватній гімназії з позивачем не узгоджувалося. Позивач не має додаткових грошових надходжень, тому визначений судовий наказом розмір стягуваних аліментів призведе до скрутного матеріального становища позивача.

07.06.2023 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник відповідача надала довідку про доходи відповідача за період з 01.12.2022 по 31.05.2023. Зазначила, що позивач замовчує про свою сестру, яка також фінансово допомагає їх батькам. Представник відповідача зазначила, що позивач маніпулює хворобами своїх батьків задля ухилення від обов`язку з утримання дітей.

16.06.2023 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів на підтвердження факту, що сестра позивача є безробітною.

У судовому засіданні, призначеному на 03.07.2023 представник позивача підтримав свої доводи, викладені як підставу позову, просив задовольнити позов та зменшити розмір стягуваних аліментів за судовим наказом до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів).

У судовому засіданні, призначеному на 03.07.2023 представник відповідача підтримала доводи, зазначені нею у відзиві та повністю заперечила проти задоволення позову.

У судове засідання, призначене на 17.08.2023, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення сторони відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

26.11.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №519 (а.с.13).

Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 27.07.2012, актовий запис №619), та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 26.05.2017, актовий запис №1441) (а.с.20-21).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.97).

Судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2023 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 06.02.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.99-100).

Відповідно до рапортів на ім`я начальника Національної академії Національної гвардії України від 27.10.2021, 04.01.2022, 06.02.2023 ОСОБА_1 звернувся з проханням здійснити відрахування аліментів та додаткових витрат з його грошового забезпечення на користь ОСОБА_2 на утримання дітей. Відповідно до останнього рапорту від 06.02.2023 ОСОБА_1 просив стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 4000,00 грн, починаючи з 01.03.2023 і до досягнення ним повноліття; на доньку - у розмірі 4000,00 грн, починаючи з 01.03.2023 і до досягнення нею повноліття; додаткових витрат на сина у розмірі 1000,00 грн, починаючи з 01.03.2023 і до досягнення ним повноліття; додаткових витрат на доньку у розмірі 1000,00 грн, починаючи з 01.03.2023 і до досягнення нею повноліття (а.с.90-96).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 12.12.2017 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , актовий запис №1545 від 16.12.1985 (а.с.22).

Відповідно до пенсійних посвідчень серії НОМЕР_4 , НОМЕР_5 мати позивача ОСОБА_6 є пенсіонером за віком та має інвалідність ІІ групи (загальне захворювання). Термін дії посвідчень - довічно (а.с.27).

На підтвердження захворювань матері позивач надав консультативні висновки лікарів, медичні виписки, виписний епікриз, довідку МСЕК серії 12ААА №461949 (ІІ група інвалідності, загальне захворювання) (а.с.27-38;158-162).

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 батько позивача ОСОБА_7 є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи (загальне захворювання). Термії дії - 01.02.2016 (а.с.47-48).

Відповідно до довідки МСЕК на ім`я ОСОБА_7 серії 10 ААВ №486962 він є інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання). Термін дії - безстроково (а.с.51-52).

На підтвердження захворювань батька позивач надав індивідуальну програму реабілітації інваліда (а.с.50).

Позивач надає грошову допомогу своїм батькам, а також сестрі ОСОБА_8 , що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.55-73, 82-83).

На підтвердження сплати аліментів на дітей та інших додаткових витрат позивач надав платіжні інструкції (а.с.74-80).

Відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші види виплат за період з 1 листопада 2021 року по 31 березня 2023 року середній місячний заробіток позивача ОСОБА_1 складає 37859,21 грн, з заробітної плати відбуваються утримання по виконавчому листу з листопада 2021 року (листопад 2021 року-лютий 2022 року у розмірі 5000,00 грн; березень 2022 року - травень 2022 року у розмірі 0,00 грн; червень 2022 року - березень 2023 року у розмірі 5000,00 грн) (а.с.87).

Згідно з довідок за період листопад 2021 року - червень 2022 року середній заробіток відповідача ОСОБА_2 складав 8247,66 грн; за період травень 2022 року - лютий 2023 року - 38552,99 грн (а.с.88-89).

Відповідно до договору оренди жилого приміщення від 15.11.2021 ОСОБА_1 є орендарем квартири АДРЕСА_1 вартістю 7500,00 грн на місяць (а.с.104).

Позивач орендує також квартиру за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 8000,00 грн на місяць (договір оренди житлового приміщення від 30.08.2022) (а.с.105).

Згідно з договором №33А/08к від 02.09.2020 ОСОБА_1 отримує освітні послуги у ДВНЗ «ХНАДУ», на підтвердження надані чеки зі сплати освітніх послуг (а.с.106-109).

Позивач надав чеки на підтвердження несення грошових витрат на розваги та купівлю товарів для дітей (а.с.110-144).

У свою чергу відповідачем на підтвердження своїх заперечень надані такі докази:

-договір найму (оренди) квартири у м. Вінниця вартістю 12000,00 грн на місяць;

-довідку про доходи за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, що в середньому склав 37223,14грн на місяць;

-підтвердження витрат на своє лікування;

-підтвердження витрат на лікування її матері ОСОБА_9 ;

-підтвердження витрат на лікування дітей;

-договір про надання освітніх послуг у Вінницькій приватній гімназії «Дельфін», у якій навчається син ОСОБА_3 ;

-характеристики з навчальних закладів на дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

На підставі ч. 7 ст. 170 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.ст.182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач зазначає, що він несе військову службу у Національній гвардії України, додаткових доходів не має, має на утриманні хворих батьків-інвалідів, винаймає житло, навчається у вищому навчальному закладі на контрактній формі навчання, до подання судового наказу позивач самостійно звернувся до керівництва з рапортом про стягнення аліментів, бере участь у моральному, фізичному, духовному розвитку своїх дітей, здійснює додаткові грошові витрати, крім аліментів, що при винесенні судового наказу від 20.02.2023 не враховано. Водночас, як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 його заробітна плата за період лютий 2023 року - березень 2023 року підвищилася порівняно з листопадом 2021 року - листопадом 2022 року вдвічі.

Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не надав. Обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже його посилання на значні витрати на лікування батьків, додаткові витрати на дітей, витрати на оренду житла та навчання на контрактній формі навчання, не можуть слугувати підставами для зменшення розміру аліментів, розмір стягуваних аліментів за судовим наказом не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами чинного Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аналізуючи наведене, та враховуючи, що ОСОБА_1 є працездатною особою, на утриманні інших дітей не має, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст.2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Абдюханова Ірфана Йосиповича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

представник позивача - адвокат Абдюханов Ірфан Йосипович, РНОКПП: НОМЕР_8 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4686 від 10.06.2014, діє на підставі ордеру серії АХ №1120643 від 15.04.2023, адреса для листування: АДРЕСА_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

представник відповідача - адвокат Павлуненко Катерина Леонідівна, РНОКПП: НОМЕР_10 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2159 від 25.10.2017 (серія ХВ №000456), діє на підставі ордеру серії АХ №1128876 від 03.05.2023 та договору про надання правової допомоги №0502 від 02.05.2023, адреса для листування: АДРЕСА_5 .

Суддя А.О. Шиховцова