Справа № 522/1213/18
Провадження № 2/752/195/23
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
13 січня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення суми страхового відшкодування, -
23.01.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, у якому просила стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 49 732, 80 грн., судовий збір у розмірі 704, 80 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що 12.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода по вул. Балківській в м. Одеса, за участю транспортних засобів марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та марки «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з відповідачем, у відповідності до полісу серії АЕ № 7932933. Франшиза становить п`ятсот десять гривень.
15.10.2016 року позивачка ОСОБА_1 повідомила відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» про настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 ).
ОСОБА_2 (потерпілий у зазначеній вище дорожньо-транспортній пригоді) також подав заяву на отримання страхового відшкодування та необхідні документи до відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське».
Однак ПрАТ «СТ «Іллічівське» не виплатило ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 43 050, 04 грн., що була визначена відповідно до Звіту № «0078-01-17» від 19.01.2017 року, який був складений суб`єктом оціночної діяльності-фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на підставі заяви відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське».
Зазначені дії страхової компанії свідчать про те, що Страховику ПрАТ «СТ «Іллічівське» відомо про настання страхового випадку і дану дорожньо-транспортну пригоду визнано ним страховим випадком. Але за складання звіту Страховик ПрАТ «СТ «Іллічівське» з суб`єктом оціночної діяльності-фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 не розрахувалося, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 був змушений самостійно сплатити 800, 00 грн.
Після спливу встановленого законом терміну, протягом якого ПрАТ «СТ «Іллічівське» зобов`язано було виплатити потерпілому ОСОБА_2 зазначену вище суму страхового відшкодування, однак відповідачем ПрАТ «СТ «Іллічівське» цього не було зроблено, потерпілий ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «ІнтоАвтоСервіс» для проведення ремонтних робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу марки «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість яких склала 89 150, 85 грн.
11.04.2017 року для захисту своїх прав і майнових інтересів потерпілий ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з загальною сумою позовних вимог 93 577, 36 грн.
За її, ОСОБА_1 , клопотанням суд залучив до справи відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське», але в судове засідання для розгляду справи представники не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені.
02.11.2017 року Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси в цивільній справі № 521/5772/17 визнано Мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , у якій зазначено, що сторони домовились, що належний потерпілому ОСОБА_2 розмір відшкодування завданої шкоди становить 45 033, 00 грн., які складаються з суми, вказаної у звіті суб`єкта оціночної діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 матеріальної шкоди та судових витрат на розгляд справи судом; також сторони домовились, що ця сума еквівалентна 1 700, 00 доларів США; потерпілий ОСОБА_2 відмовляється в іншій частині вимог до ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 передає зазначену суму в момент підписання угоди.
У зв`язку із вказаними обставинами позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» суми страхового відшкодування у розмірі 49 028, 00 грн. (сорок дев`ять тисяч нуль двадцять вісім) гривень 00 копійок.
За даними матеріалів справи, 19.08.2019 року позивачкою подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позивачка також вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Абухіна Р.Д. від 24.01.2018 року цивільну справу № 522/1213/18 передано за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Плахотнюк К.Г. від 10.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 в цивільній справі № 522/1213/18 залишено без руху та надано позивачці строк для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Плахотнюк К.Г. від 25.01.2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 522/1213/18, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, однак відзив на позов до суду не подано, будь-які клопотання від останнього до суду не надходили.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 12.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода по вул. Балківській в м. Одеса, за участю транспортних засобів марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та марки «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
15.10.2016 року позивачка ОСОБА_1 повідомила відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» про настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 ), що підтверджується копією квитанції про відправлення рекомендованого листа з поштового відділення Укрпошти (а.с. 14).
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 (потерпілий у зазначеній вище дорожньо-транспортній пригоді) подав заяву на отримання страхового відшкодування та необхідні документи до відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське». Однак ПрАТ «СТ «Іллічівське» не виплатило ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 43 050, 04 грн., що була визначена відповідно до Звіту № «0078-01-17» від 19.01.2017 року, який був складений суб`єктом оціночної діяльності-фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на підставі заяви відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» (а.с. 15-20).
Після спливу встановленого законом терміну, протягом якого ПрАТ «СТ «Іллічівське» зобов`язано було виплатити потерпілому ОСОБА_2 зазначену вище суму страхового відшкодування, потерпілий ОСОБА_2 був змушений звернутися до ТОВ «ІнтоАвтоСервіс» для проведення ремонтних робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу марки «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість яких склала 89 150, 85 грн.
11.04.2017 року для захисту своїх прав і майнових інтересів потерпілий ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої було визначено у сумі 93 577, 36 грн.
За клопотанням ОСОБА_1 суд залучив до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «СТ «Іллічівське» (а.с. 21-22).
02.11.2017 року Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси в цивільній справі № 521/5772/17 визнано Мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , у якій зазначено, що сторони домовились, що належний потерпілому ОСОБА_2 розмір відшкодування завданої шкоди становить 45 033, 00 грн., які складаються з суми, вказаної у звіті суб`єкта оціночної діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та судових витрат на розгляд справи судом; також сторони домовились, що ця сума еквівалентна 1 700, 00 доларів США; потерпілий ОСОБА_2 відмовляється в іншій частині вимог до ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 передає зазначену суму в момент підписання угоди (а.с. 23-25).
Відповідно до правил ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Правилами ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Відповідно до полісу серії АЕ № 7932933 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000, 00 грн., франшиза дорівнює п`ятсот десять гривень (а.с. 12).
Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що 15.10.2016 року позивачка ОСОБА_1 повідомила відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» про настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 ), що підтверджується копією квитанції про відправлення рекомендованого листа з поштового відділення Укрпошти (а.с. 14).
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 (потерпілий у зазначеній вище дорожньо-транспортній пригоді) подав заяву на отримання страхового відшкодування та необхідні документи до відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське». Однак ПрАТ «СТ «Іллічівське» не виплатило ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 43 050, 04 грн., що була визначена відповідно до Звіту № «0078-01-17» від 19.01.2017 року, який був складений суб`єктом оціночної діяльності-фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на підставі заяви відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» (а.с. 15-20).
Згідно Постанови ВСУ від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15 та на підставі норм матеріального права потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
А суть договору цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV).
В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Що стосується інтересів страхувальника за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то Верховний Суд України зазначив, що заподіювач шкоди після її компенсації може пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою він уклав договір. Наявність у страхувальника такого права Верховний Суд України вбачає в положеннях частини 4 статті 636 ЦК України.
Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року встановлено обов`язок страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року страхова виплата за договором майнового страхування (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків (прямого збитку), якого зазнав страхувальник.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до статті 991 ЦК України Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, але частина 3 статті 991 цього Кодексу встановлює обов`язок повідомлення Страхувальника у письмовій формі з обгрунтуванням причини відмови, які на ім`я позивачки ОСОБА_1 від відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» не надходили.
Відповідач ПрАТ «СТ «Іллічівське» порушив виконання взятих на себе договірних зобов`язань, визначених Законом № 1961-IV, Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР та ЦК України, не здійснив виплату страхового відшкодування та не повідомив про причини відмови.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 611 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання наступають у вигляді відшкодування збитків.
Відповідно до частини 1 статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 ЦК України).
З 06 грудня 2016 року Відповідач ПрАТ «СТ «Іллічівське» був позбавлений права укладати договори на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і позбавлений членства в МТСБУ. Відповідно до положень Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року зазначене вище є підставою для відзиву ліцензії державним органом Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг. Позбавлення страхової компанії ліцензії на здійснення господарської (страхової) діяльності та членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання обов`язку врегульовувати страхові випадки за участю своїх клієнтів і здійснювати страхові виплати потерпілим відповідно до встановленого порядком умов, які діяли під час здійснення діяльності зі страхування.
Станом на дату звернення позивачки ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов`язання, а саме станом на 23 січня 2018 року, відповідно до даних Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, щодо відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» відомості відсутні.
Станом на дату звернення позивачки ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов`язання, а саме станом на 23 січня 2018 року, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ПрАТ «СТ «Іллічівське» є діючою юридичною особою, не знаходиться у стані припинення і не знаходиться у стані ліквідації.
Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Пунктом 2 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.
Відповідно до пункту 1 статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Суд погоджується з наведеним позивачкою розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим.
Враховуючи викладене, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, що становить розмір матеріального збитку, визначеного відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку, складеного 19 січня 2017 року, втрат від інфляції, є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачкою позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 610, 611, 623, 625, 636, 979, 988, 990, 991, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 17, 20 ЗУ «Про страхування» ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення суми страхового відшкодування, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк