Справа № 169/703/22
Провадження № 2/169/123/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2023 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, у позовній заяві представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі та за відсутності позивача (а. с. 2).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується довідкою Укрпошти, а також телефонограмою (а. с. 52, 53), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та клопотань не подавав.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 26 січня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
01 грудня 2018 року між ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір добровільного страхування кредитів №18.215040.16.01-0286, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані зі збитками внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплати або неповної сплати нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитними договорами.
Відповідно до пункту 2.2 укладеного договору страхувальник зобов`язався сплачувати страхові платежі, а страховик прийняв на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору.
Відповідно до пункту 4.1 цього договору страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника внаслідок невиконання / часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин.
Із виписки по рахунку відповідача за період з 26 серпня 2018 року по 26 лютого 2019 року видно, що він порушив строки та умови виконання кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, черговість внесення платежів перевищує 60 календарних днів (а. с. 11-16).
26 лютого 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 22).
Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в розглядуваному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, страховик виконав покладений на нього законом та договором обов`язок по виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з чим страховик ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на підставі статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» набув право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, до відповідача ОСОБА_2 , який прострочив виконання кредитного зобов`язання.
Разом із тим, судом встановлено, що 20 травня 2021 року між ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» відступила (передала), а ФОП ОСОБА_1 отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу фактичних витрат за договорами страхування кредитів, зокрема, як видно із Реєстру прав вимог, що є додатком № 1 до цього договору, божника за кредитним договором ОСОБА_2 (а. с. 25-30).
Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитору переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 6600 гривень до позову додано копію свідоцтва адвоката Бартосевича Б.В. про право заняття адвокатською діяльністю, договір про надання професійної правової допомоги від 20 травня 2021 року, акт приймання-передачі послуг від 20 вересня 2022 року, платіжне доручення від 21 вересня 2022 року (а. с. 32-34).
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Відповідач клопотання про їх зменшення не заявляв, неспівмірності цих витрат наданим адвокатом послугам не спростовував.
Таким чином, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992.40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу 6600 гривень.
На підставі викладеного, статтей 512, 514, 993 Цивільного кодексу України, статей 16, 27 Закону України «Про страхування», та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 15 812 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дванадцять) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок фактичних витрат в порядку регресу.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 600 (шість тисяч шістсот) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених Цивільним процесуальним кодексом України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне рішення складено 26 січня 2023 року.
Головуючий