КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/452/2023
справа № 759/2047/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Невідомої Т.О.

За участі секретаря Моторіної В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2022 року, постановлене суддею Петренко Н.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.06.2003 року Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №694.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 21 червня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей не має. Протягом останніх трьох років сімейне життя погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, кожен живе своїми інтересами, окремим життям, кожен із подружжя має окремий бюджет. Шлюбні відносини припинено, сім`я фактично розпалася, зберегти її неможливо, тому просив шлюб розірвати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 червня 2003 року Святошинським відділом державноі реєстраціі актів цивільного стану у м. Києві, актовий запис № 694 розірвано.

Не погодившись з рішенням суду, 09.08.2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення є передчасним, суд першої інстанції не дослідив усі належні обставини справи щодо можливості збереження сім`ї та не повідомив належним чином відповідача про дату та час судового засідання, чим порушив її процесуальні права.

Зазначає, що апелянт не отримував жодних повідомлень про дату та час судового засідання, внаслідок чого, при розгляді справи суд був позбавлений можливості дослідити всі належні обставини справи та з`ясувати питання можливості збереження сім`ї, що є однією з найважливіших цінностей в рамках сімейного права.

Сторони в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в клопотанні від 23.01.2023 року просив розглянути справу за відсутності представника позивача.

На підставі ст. 372 ч.2 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі, які до суду апеляційної інстанції неодноразово не з`являлися, оскільки вони належно повідомлені про час та місце розгляду справи, а неявка сторони, належним чином повідомленої про дату , час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи .

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований 21 червня 2003 року Святошинським районним відділом державноі реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиціі, актовий запис №694.

Спільних дітей сторони не мають.

Рішенням Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 червня 2003 року Святошинським відділом державноі реєстраціі актів цивільного стану у м. Києві, актовий запис № 694, розірвано.

В своїй апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що рішення суду постановлено без її участі, вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.. 376 ч.3 п.3 ЦПК України Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідачу була направлена судова повістка , яка відповідно до штампу на ній 4 квітня 2022 року була вручена відповідачу, про що свідчить розписка.( а.с.16) .

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав вважати позивача неналежно повідомленим про час та місце розгляду справи, у суду немає.

Оскільки відповідач була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, однак, не скористалася своїм правом та не з'явилася у судове засідання, не попередивши суд про причини своєї неявки, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду із підстав порушення процесуального права відповідача .

Позивач вказав, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, що сім`я сторін перестала фактично існувати.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони у справі є подружжям, проте один із них наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем та не проживає спільно з нею, не веде спільне господарство, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що збереження шлюбу суперечать інтересам позивача.

Виходячи з засад сімейного законодавства шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

В апеляційній скарзі відповідач в особі її представника вказує, що суд першої інстанції не врахував її доводи щодо надання строку для примирення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

У позовній заяві позивач зазначав, що протягом останніх трьох років сімейне життя погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, кожен живе своїми інтересами, окремим життям, збереження шлюбу неможливе. Шлюбні відносини припинено, сім`я фактично розпалася, зберегти її практично не можливо. Встановивши, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Як вбачається із матеріалів справи позовна заява ОСОБА_3 про розірвання шлюбу надійшла до суду у лютому 2022 року, за вказаний період часу ( майже рік) примирення між сторонами не відбулося, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції на вирішення питання про надання строку для примирення сторін.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст рішення виготовлено 06 лютого 2023 року, що є датою постановлення рішення.

Суддя - доповідач:

Судді: