КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/20281/20

номер провадження 22-ц/824/2316/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року про відмову у виправленні описки /суддя Макаренко І.О./

у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання неправомірною відмови видати вклад, проценти за вкладом, після спливу строку вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою обґрунтовуючи її тим, що в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, суд припустився описки, а саме: помилково зазначено назву позову: «про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії», тоді як має бути: «про визнання неправомірною відмови видати вклад».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року відмовлено у виправленні описки./а.с. 58-59/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що він звернувся з позовом в якому просив визнати неправомірною відмову АТ «Таскомбанк» видати вклад та проценти за вкладом, після спливу строку вкладу. Наголошував, що відкриття провадження у справі з вимогами позову про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, не має жодного відношення до поданого ним позову, його змісту, предмету та підстав.

Відповідач з відзивом на апеляційну скаргу не звертався, про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з поверненням справи для вирішення питання про виправлення описки, на підставі наступного.

Відмовляючи у виправленні описки, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України, про те, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер: написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків, арифметичні помилки.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що назва позову не зазначається дослівно з позовної заяви, а виходить із змісту позовних вимог заявлених позивачем. Зазначення про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відповідача, без такої деталізації, не змінює ані зміст спору ані предмету чи підстав позову, відповідно, це не може вважатися допущеною опискою, яка впливатиме на зміст судового рішення та потребує виправлення.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Тлумачення пунктів 4 і 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року про відмову у виправленні описки -задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року про відмову у виправленні описки - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення описки.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: