Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання Маляренко І. М,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- представник позивача адвокат Пасюк В. В,

- відповідач ОСОБА_2 ,

- представник відповідача адвокат Галушко С. С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов адвоката Пасюк Василя Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що 09 лютого 2021 року приблизно о 17-18 годині вечора, ОСОБА_1 вирішила придбати певні речі у продуктовому магазині, що знаходиться по АДРЕСА_1 та при вході до магазину було дуже слизько, через що позивач підсковзнулася та впала. Внаслідок падіння позивач отримала травму правої руки. Того ж вечора ОСОБА_1 забрала карета швидкої медичної допомоги, яка доставила її до лікарні, де була надана перша медична допомога та в подальшому було проведено операцію зі встановленням комплекту імплантів для остеосинтезу плечового суглобу правої руки. Вказує, що факт падіння та отримання травми відбувся у присутності власника магазину, відповідача по справі, ОСОБА_2 , який попередньо жодних дій на належне утримання прилеглої до магазину території не вчиняв, що до того ж після падіння відповідач взагалі переступив через неї та не надав жодної допомоги позивачу.

Намагаючись отримати від відповідача допомогу на лікування, позивач неодноразово зверталась до відповідача, однак жодної відповіді на звернення та допомоги позивача так і не отримала. Після пройденого лікування позивач на певний час втратила можливість працювати та, як наслідок, у позивача відбулось погіршення психічного здоров`я і довелось звернутись за допомого до лікаря-психіатра. Вказує, що загальна вартість проведеного лікування складає 27 539,45 грн.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягала у неналежному утриманні прилеглої до приміщення магазину території, позивачу також завдано і моральну шкоду, оскільки ОСОБА_1 тривалий час перебувала на лікуванні, зазнала сильного фізичного болю, на декілька місяців втратила працездатність, а також, зухвале ставлення відповідача до події, що склалася, стало джерелом для негативних емоцій та переживань. У зв`язку із цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь 50 000,00 грн моральної шкоди, оскільки через падіння на слизькому тротуарі біля входу до продуктового магазину відповідача, позивач отримала травму у вигляді перелому с/з правої плечової кістки зі зміщенням, внаслідок чого тривалий час проходила лікування та реабілітацію.

Зазначає, що відповідач не дотримався вимоги нормативних актів щодо дотримання правил благоустрою, а саме 09 лютого 2021 рок не було здійснено посипання сіллю чи піском тротуару біля магазину, внаслідок чого було завдано шкоди здоров`ю позивача. Відтак, через отриману з вини відповідача травму, позивач тривалий час перебувала на лікуванні, витратила значні грошові кошти та через операцію із встановлення імпланту плечового суглобу, перенесла фізичний біль та страждання, зазнала душевних страждань через протиправну поведінку відповідача та відмову останнього від відшкодування шкоди в добровільному порядку, була позбавлена можливості працювати, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується виходячи з глибини, характеру та обсягу моральних страждань позивача, їх тривалості, вимушених змін у звичайному житті та є розумним і справедливим.

Враховуючи викладене, представник позивача прохає суд стягнути з відповідача заподіяну ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 27539,45 грн, а також 50 000,00 грн моральної шкоди.

18 травня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, адвокат Галушко С. С. зазначив, що позовні вимоги є не законними та не обгрунтованими з таких підстав.

По-перше, сторона відповідача взагалі заперечує той факт, що подія травмування позивача відбулася саме на прилеглій території до магазину по АДРЕСА_1 . Вказує, що прилегла територія до магазину має зовсім незначну площу, чітко обмежена з одного боку власне будівлею магазину, а з іншого - огорожею від вулиці Покровської. Її площа становить 7 кв. м (3,5 м х 2 м), ця територія повністю вимощена бруківкою без будь-яких порогів, східців, ямок, западин та не має інших нерівностей чи пошкоджень. Прилегла територія не містить виокремленої тротуарної частини. Також сторона позивача не надала суду будь-яких доказів щодо конкретно визначеного місця падіння позивача. По-друге, відповідач не знайомий з позивачем та ніколи раніше її не бачив. Твердження сторони позивача про те, що відповідач переступив через позивача та не надав їй жодної допомоги, є безпідставними та надуманими. Тим більше, відповідач не перебував біля свого магазину у вечірній час 09.02.2021 та взагалі не був свідком події травмування позивача. По-третє, прилегла до магазину територія відповідачем постійно прибирається та підтримується у належному стані, до того ж у зимовий час очищується від снігу, льоду, бурульок, а при ожеледі посипається попелом, піском, гранвідсівом чи сіллю. Сторона позивача не надала суду будь-яких доказів неналежного утримання відповідачем прилеглої до магазину території у зимовий час.

Крім цього, сторона позивача не надала суду належних доказів щодо понесення заявлених витрат на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення на загальну суму 27 539,45 грн. Крім того, позивач оцінила нанесену їй моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн, однак не надала суду будь-якого обґрунтування щодо наявності такої шкоди та її заявленого розміру. За таких обставин, прохає відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

05 червня 2023 року від представник позивача, адвоката Пасюк В. В. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначив, що аргументи відповідача жодним чином не обґрунтовані та на їх підтвердження не надано жодного доказу. Відповідач взагалі заперечує той факт, що подія травмування позивача відбулася саме на прилеглій території до магазину по АДРЕСА_1 , до того ж в якості обґрунтування цьому вказує, що прилегла територія до магазину має зовсім незначну площу та вимощена бруківкою без будь-яких порогів, східців, ямок, западин та не має інших нерівностей чи пошкоджень, а також що нібито позивач не надала суду будь-яких доказів щодо конкретно визначеного місця падіння ОСОБА_1 . Відтак, вказані аргументи повністю спростовуються наданими позивачем до суду доказами, які наявні у матеріалах справи, а також свідченнями самого позивача та показам свідків. Натомість відповідач з приводу своїх аргументів не надав жодного доказу.

Твердження відповідача, що він не знайомий з позивачем та ніколи раніше її не бачив, а також, що на час травмування позивача біля магазину не був, є неприйнятними та спростовують факт травмування позивача за відсутності її знайомства з відповідачем. Відповідач з приводу своїх аргументів не надав жодного доказу. Відповідач вказує, що прилегла до магазину територія ним постійно прибирається та підтримується у належному стані, а в зимовий час очищується від снігу, льоду, бурульок та при ожеледі посилається попелом, піском, гранвідсівом, сіллю. Водночас на підтвердження цього не надано жодного доказу. Натомість позивач надає до суду докази, що спростовують аргументи відповідача доводять факт неналежного утримання відповідачем прилеглої до приміщення магазину території.

Доводи сторони відповідача, що нібито позивач не надала суду належних доказів щодо понесення заявлених витрат на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення на загальну суму 27539,45 грн є безпідставними, оскільки в якості додатків до позову додавались всі необхідні докази з приводу понесених витрат на лікування. Щодо тверджень відповідача, що нібито позивач не надала суду будь-якого обгрунтування щодо наявності моральної шкоди та її заявленого розміру зазначає, що у зв`язку із неналежним утриманням відповідачем прилеглої до приміщення магазину території позивач отримала травму у вигляді перелому с/з правої плечової кістки із зміщенням, внаслідок чого тривалий час довелось лікуватись власним коштом та здійснювати реабілітацію. Була проведена операцію із встановлення комплекту імплантів для остеосинтезу плечового суглобу правої руки. Таким чином, через бездіяльність відповідача позивачу було завдано моральних та фізичних страждань. Так, відповідач не виконав вимоги нормативних актів щодо дотримання правил благоустрою, а саме 09 лютого 2021 року не було здійснено посипання сіллю чи піском тротуару біля магазину, внаслідок чого було завдано шкоди здоров`ю позивача. Вказує, що після завдання шкоди здоров`ю позивач до цього часу не відновилась функція роботи ушкодженої руки та плечового суглобу правої руки. Повноцінна робота правого плечового суглоба не відновилась. Щодо розрахунку моральної шкоди враховуючи тільки моральні страждання, завдані ушкодження здоров`ю та повної відсутності участі у відновленні зі сторони відповідача вказує, що при будь-якому розмірі відшкодування моральної шкоди - воно буде лише частковим, адже точно встановити ступінь спричиненої моральної шкоди та відповідно його розмір неможливо, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Так, при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості, а тому заявлений розмір моральної шкоди 50 000,00 грн відповідає вимогам розумності та справедливості в розрізі цього позову.

Таким чином, доводи відповідача є безпідставними, непідтвердженими належними доказами та спростовуються матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, прохає позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Позивач, ОСОБА_1 та її представник, адвокат Пасюк В. В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача, адвокат Галушко С. С. в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні позовних вимог. Позов не визнає.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 отримала травму у вигляді перелому с/3 правої плечової кістки зі зміщенням.

Факт ушкодження здоров`я позивача внаслідок нещасного випадку встановлено бригадою швидкої медичної допомоги.

При цьому, згідно відомостей з карти виїзду швидкої медичної допомоги № 025634 від 09.02.2021 року встановлено, що 09 лютого 2021 року о 17 год 00 хв карета швидкої допомоги прибула на виклик за адресою: АДРЕСА_1 , де була надана ОСОБА_1 медична допомога та поставлений попередній діагноз: закритий перелом с/з правої плечової кісти.

Відомості про отримання вуличної травми при падінні біля магазину внаслідок ожеледиці встановлені зі слів ОСОБА_1 , яка скаржилась на сильну біль в області середньої третини правої плечової кістки, обмеження рухів правою верхньою кінцівкою, була доставлена до травмпункту. Згідно карти травма позивача є вуличною, спричинена внаслідок ожеледиці (а.с. 127).

При цьому відомостей, що позивач впала саме на прилеглій частині до магазину карта не містить.

Із виписки № 2338 з медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_1 отримала травму в побуті 09.02.2021 року в результаті падіння, 11.02.2021 року госпіталізована до ортопедо-травматологічного відділення КП «ПОКЛ ім. М. В. Скліфосовського ПОР» з діагнозом: закритий перелом с/з правої плечової кістки зі зміщенням, для подальшого лікування. 16.02.2021 року проведено оперативне лікування: закрита репозиція, БІМОС правого плеча стрижнем. Пацієнта виписано у задовільному стану для амбулаторного лікування. Рекомендовано подальше лікування у травматолога за місцем проживання. Дата виписки 22.02.2021 року (а.с. 5).

Згідно виписки з амбулаторної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 , остання звернулась за медичною допомогою до лікаря психіатра 04.10.2021 року зі скаргами на дратівливість, плаксивість. Свій стан пов`язує із травмою руки та проведеною операцією. Встановлено діагноз: невротичний розгляд. Призначено лікарем таблетки мебікар 0,3 по 1т 2 рази на день (за потреби за станом здоров`я по 1т 3 рази на день) № 50. Виписка датована 10.02.2022 року (а.с. 9).

Із довідки КНП «Кобеляцька міська лікарня» від 14.02.2022 року за №49/01-14 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зверталась один раз до лікаря-психіатра поліклінічного відділення закладу 04.10.2021 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем травми правої руки 09 лютого 2021 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала суду, що є продавцем магазину ФОП ОСОБА_4 та 09 лютого 2021 року прийшла до магазину приблизно о 15 годині для підготовки до ревізії. Під час перебування у магазині, до магазину прийшов покупець ОСОБА_5 , з яким вона вийшла на подвір`я. В період розмови до них підійшла ОСОБА_1 і повідомила, що їй погано, причину поганого самопочуття не називала, після чого ОСОБА_3 винесла їй із магазину, на який сіла ОСОБА_1 і чекала швидку допомогу. В цей час власнику магазину був відсутній. Про те, що ОСОБА_1 не повідомляла. Під час своїх змін вона постійно обробляє прилеглу до магазину територію попелом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала суду, що 09 лютого 2021 року працювала в магазині ФОП ОСОБА_4 . Вийшла на двір коли ОСОБА_3 винесла стілець для ОСОБА_1 і в цей час остання не повідомляла про своє падіння. Прилеглу до магазину територію вона постійно обробляє шляхом посипання попелом. У цей час власник магазину був відсутній.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав суду, що 09 лютого 2021 року прийшов до магазину для придбання продуктів харчування. Приблизно о 17 годині стояв біля входу до магазину з ОСОБА_3 і в цей час до них підійшла ОСОБА_1 , яка повідомила, що їй погано. Під час розмови з ОСОБА_3 територія, прилегла до магазину була в полі зору ОСОБА_5 та він не бачив, щоб ОСОБА_1 падала. Інших осіб в цей час він бачив. Після того, як ОСОБА_1 винесли стілець він пішов додому.

Таким чином, жоден із вказаних судом свідків не бачив як позивач ОСОБА_1 впала та отримала травму руки саме на прилеглій території магазину, що розташований по АДРЕСА_1 . При цьому такі покази, незважаючи на заперечення представника позивача, суд приймає до уваги та вважає належними доказами враховуючи, що показання надані продавцями магазину та покупцем і узгоджуються між собою.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що ввечері 09 лютого 2021 року разом із дружиною, ОСОБА_1 вирішили придбати певні речі в магазині відповідача куди приїхали на автомобілі, який припаркували на проїжджій частині, тобто не на прилеглій до магазину ОСОБА_2 території. Після приїзду ОСОБА_1 пішла до магазину, а він чекав її в автомобілі. Крім цього вказав, що момент падіння ОСОБА_1 він не бачив, а до нього підійшла невідома жінка та повідомила йому, що його дружина впала. В подальшому він підняв її з землі, яка знаходилась на прилеглій до магазину Пашка території. Особу жінки, яка повідомила про падіння дружини він не знає та в подальшому не розшукував.

Показання свідка ОСОБА_7 суд вважає не належним доказом по справі, оскільки він є заінтересований в результаті розгляду справи. При цьому його показання у частині того, що він підняв дружину з землі спростовуються показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , які суд визнав належними доказами по справі.

Власником магазину, розташованого по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що відповідачем не заперечувалося і підтверджується матеріалами справи (а.с. 78-82).

За результатами звернення ОСОБА_1 до ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не встановлено ознак кримінального чи адміністративного правопорушення за фактом падіння 09.02.2021 року о 17 годині 40 хвилин при вході до продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_1 через неналежне утримання прилеглої частини біля магазину (тротуару) (а.с. 6-7).

21.04.2021 року ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 лист із проханням про допомогу на лікування через отриману травму біля магазину через бездіяльність відповідача та з наступним пові- домленням, що у разі відмови буде змушена звернутися до суду (а.с. 11-12).

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Положення частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні наявність майнової шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Особливості відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, визначено ст. 1195 ЦК України.

Частиною 1 статті 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено у п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є завдана шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

У постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 686/26653/18 зазначено, що причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями (бездіяльністю). Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

Позивач зазначає, що внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягала у неналежному утриманні прилеглої до приміщення магазину території, тим самим порушено вимоги нормативних актів щодо дотримання правил благоустрою, що призвело до падіння позивача на слизькому тротуарі та отримання травми правої руки. У такий спосіб позивачу завдано моральну шкоду, оскільки ОСОБА_1 тривалий час перебувала на лікуванні, зазнала сильного фізичного болю протягом певного періоду часу, а також байдуже ставлення відповідача до події, що склалася, стало джерелом для негативних емоцій та переживань.

На підтвердження понесених витрат за час лікування на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення на загальну суму 27 539,45 грн позивачем надано виписку з рахунку на оплату комплекту імплантів для остеосинтезу плеча вартістю 19 700,00 грн, на придбання ліків відповідно до призначень у виписці (мебікар) в сумі 75,50 грн, на придбання білизни 850,00 грн, а також інші медикаменти згідно товарних чеків № 163 від 11.02.2021 року та № 170 та № 171 від 15.02.2021 року. При цьому суд не бере до уваги надані документи, оскільки вони не є належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України.

Крім того, позивач оцінила нанесену їй моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн, однак не надала суду належного доказу в обґрунтування щодо наявності такої шкоди, завданої саме з вини відповідача та її заявленого розміру. В судовому засіданні позивач зазначила, що оцінила заподіяну їй моральну шкоду зважаючи на її психологічний стан здоров`я після пошкодження руки та з урахуванням втрат можливого заробітку в період лікування.

Щодо тверджень сторони позивача про недотримання відповідачем правил благоустрою суд зазначає таке.

Статтею 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначені права обов`язки громадян у сфері благоустрою населених пунктів.

Норма п. 7 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» є спеціальною, і кореспондує, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право вимагати негайного виконання робіт з благоустрою населених пунктів у разі, якщо невиконання таких робіт може завдати шкоду життю, здоров`ю або майну громадян; звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно частини 2 ст. 17 цього Закону громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Як встановлено судом, власником магазину, розташованого по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_8 пояснив загальний вигляд магазину відповідача та прилеглу до магазину територію по АДРЕСА_1 , що також підтверджується схемою місця розташування магазину (генеральним планом та експлікацією будівель та споруд), що не заперечується самими сторонами по справі.

Сторона позивача зазначає, що прилегла територія до магазину має незначну площу - 7 кв. м (3,5 м х 2 м), чітко обмежена з одного боку власне будівлею магазину, а з іншого - огорожею від АДРЕСА_1 . Також прилегла територія до магазину повністю вимощена бруківкою без будь-яких порогів, східців, ямок, западин та не має інших нерівностей чи пошкоджень, а також не містить виокремленої тротуарної частини.

При цьому, судом установлено, що автомобіль, на якому ОСОБА_9 приїхала до магазину був зупинений на земельній ділянці, яка належить до території обслуговування Кобеляцької міської ради Полтавської області та для того, щоб потрапити до магазину Пашка потрібно пройти не лише прилеглу до магазину територію, а й вказану ділянку місцевості.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд зазначає, що позивач у порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження факту травмування позивача саме на прилеглій території до магазину відповідача, тим самим спричинення їй моральної шкоди, наявності такої моральної шкоди, протиправної бездіяльності відповідача, причинного зв`язку між шкодою і бездіяльністю відповідача та вини останнього.

Додані до матеріалів справи позивачем фотознімки (а.с.110,111) суд вважає недопустимими доказами по справі, так як є нечіткими, з їх змісту не можливо встановити обставини, які б підтверджували чи спростовували обставин справи та не містять інформацію щодо предмета доказування. Крім цього, вказані фотознімки не завірені належним чином і на зауваження суду не надані в оригіналі.

Враховуючи викладене, судом не встановлено, що подія травмування позивача 09.02.2021 року відбулася саме на прилеглій території магазину, належного відповідачеві, а також те, що факт падіння відбувся з вини ОСОБА_10 через неналежне утримання прилеглої до магазину території.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача 27 539,45 грн матеріальної шкоди та 50 000,00 грн моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 .

Суддя