Справа № 530/586/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

07.02.2023 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., присяжних Литус В.Б., Лихіна С.Ю., секретаря Стрілець Л.Г., розглянувши цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області, юридична адреса: м. Зіньків, вул. Воздвиженська,40, Полтавської області про визнання громадянина недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

До Зіньківського районного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення опікуна.

Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_2 є братом ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє , є інвалідом ІІ-ї групи, з діагнозом кіфотична постава, помірна розумова відсталість, потребує постійної сторонньої допомоги. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 22.04.2013 року ОСОБА_2 було визнано недієздатним. У зв"язку із захворюванням ОСОБА_2 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Посилаючись на ці обставини ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою і просив суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуном його брата ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.09.2022 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , який заяву підтримав та просив її задовольнити, представника заінтересованої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області, за довіреністю Білана А.А., який проти заявлених вимог не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заяваОСОБА_1 про визнання громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення опікуна, підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка.

За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою.

Згідно з приписами ч. 3 ст.237 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу.

Однак, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має на перед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7). ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє , є інвалідом ІІ-ї групи, з діагнозом кіфотична постава, помірна розумова відсталість, потребує постійної сторонньої допомоги. Відповідно до акта судово-психіатричної експертизи № 487 від 29.12.2022 року ОСОБА_2 на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, а саме вродженого недоумства рівня помірної розумової відсталості. Наявний у підекспертного вищезазначений стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними на даний час (а.с.45-50).

Визнання недієздатним ОСОБА_2 необхідне для встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Відповідно до ст.58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст.62 Цивільного кодексу України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, за її письмовою заявою; опікун призначається при можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ст.64 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Згідно ст. 75 Цивільного кодексу України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку.

Згідно ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

При таких обставинах, коли перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України для призначення ОСОБА_1 над недієздатним ОСОБА_2 не встановлено, тому суд вважає за можливе встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 та призначити його опікуном брата ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10,13,76-82,223, 247, 258,259,263-265,300, 354 ЦПК України, ст.39,60, 63,64, 75 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області, юридична адреса: м. Зіньків, вул. Воздвиженська,40, Полтавської області про визнання громадянина недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Гадяцького району Полтавської області - недієздатним.

Встановити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним - два роки.

Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,жителя АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя підпис.

Присяжні: підпис В.Б. Литус

підпис С.Ю. Лихіна

З оригіналом вірно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко