У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали вказаної позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023р. позовна заява надійшла в провадження судді Романишеній І.П.

Дослідивши позовну заяву та додатки до неї, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Суд зауважує, що розрахунок позивача не є детальним, зокрема, не містить окремого порядку розрахунку по кожному періоду нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Крім того, ціна позову зазначена у сумі 15 106 112,88 грн., в той час як позивач просить суд стягнути з відповідача невиплачену вихідну допомогу в розмірі 5 053 720 грн., а також середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 7 383 120,32 грн., що загалом становить 12 436 840,3 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 вказала, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З урахуванням викладеного, позивач не звільняється від сплати судового збору за заявленою позовною вимогою щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 13 420 грн.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, в порядку усунення недоліків, позивачу необхідно надати до суду детальний розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку по кожному періоду (окремо по кожному місяцю) нарахування, а також платіжний документ про сплату судового збору в сумі 13 420 грн.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА