Провадження № 2/752/2713/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

07.09.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

за участю секретаря Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що 11.02.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики № К110222-2, згідно умов якого позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 199656,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення договору, тобто до 11.08.2022. Відповідач не здійснив жодного платіжа відповідно до договору.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 294528,00 грн та стягнути суму судового збору у розмірі 2945,28 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.10.2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установлному законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установлному законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання відповідача без повідомлення причин, суд у відповідності з ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено, що 11.02.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики № К110222-2, згідно умов якого позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 199656,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення договору, тобто до 11.08.2022.

Згідно п. 5 договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики: 33276,00 грн. до 11.03.2022; 33276,00 грн. до 11.04.2022; 33276,00 грн. до 11.05.2022; 33276,00 грн. до 11.06.2022; 33276,00 грн. до 11.07.2022; 33276,00 грн. до 11.08.2022.

Також, 11.02.2022 відповідач власноруч підписав розписку, в якій зазначив, що кошти в сумі 199656,00 грн. отримав у повному обсязі та зобовязуєтсья повернути цю суму до 11.08.2022 включно.

Відповідно до п. 8 позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 9 вказаного договору позики встановлено, що у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасного повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором позичальник зобов?язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.

Згідно п. 14.3 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями договору, в тому числі щодо своєчасного повернення позики.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, ОСОБА_2 не здійснила жодного платіжа відповідно до договору позики.

Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до частини першої ст. 553 ЦК України за за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18.09.2013 року по справі № 6063цс13, від 11.11.2015 року по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору/, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладання цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей цього ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Станом на 03.10.2022 позичальник свої зобов`язання не виконує належним чином, а його заборгованість складає 294528,00 грн.

Враховуючи відсутність доказів про те, що станом на день розгляду справи у суді відповідач виконала умови укладеного з позивачем договору позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак і про їх задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2942,58 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість у розмірі 294528 (двісті девяносто чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн. 58 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ю.Ю. Мазур