Справа №760/6612/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Мех В.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі:

- 7 304, 66 гр. - основна сума заборгованості;

- 50, 03 гр. - 3 % річних;

- 161, 64гр. - інфляційні втрати.

Посилається в позові на те, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку ТОВ`Новобудова» визначено управителем будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Згідно укладеного договору від 02 січня 2020 року ціна послуги з управління, крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху, становить 7, 91 гр. на місць за 1 кв. метр загальної площі, з яких:

- 6, 83 гр. - витрати на утримання будинку та прибудинкової території;

- 1, 08 гр. - винагорода управителю на місяць.

Таким чином, враховуючи площу належної позивачці на праві власності квартири - 74. 1 кв.м., загальна вартість послуги з управління з 01 червня 2021 року до 01 січня 2022 року становить 586, 10 гр. на місяць.

01 грудня 2021 року відповідно до п.40. 43 Договору від 02 січня 2020 року ціна послуги з управління була збільшена до 8, 98 гр., в тому числі:

- 7, 65 гр.- витрати на утримання будинку та прибудинкової території;

- 1, 33 гр. винагорода управителю на місяць.

Послуги з вивезення твердих побутових відходів надаються споживачам спеціалізованою організацію ДП» Фірма Альтфатер Київ» на договірних засадах з товариством.

Вартість вказаної послуги, затвердженої розпорядженням КМДА № 551 від 04 квітня 2018 року, з 01 червня 2021 року по 01 січня 2022 року на 1 особу становила 20. 52 гр.

Товариство здійсню нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів у розрахунку на 3 проживаючі особи.

Відповідачка сплачує надані послуги не в повному обсязі, в зв`язку з чим з 01 червня 2021 року по 01 січня 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 7 304, 66 гр.

Крім того, з урахуванням вимог ст.625 ЦК України на вказану суму нараховано 50, 03 гр. - 3 % річних та 161, 64гр. - інфляційні втрати.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 23 березня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу реєстрації місця проживання.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Укрпошти відправлення відповідачці не вручене та повернуто до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 11 червня 2021 року в справі № 2-6236/11, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції.

Так, ухвала суду про відкриття провадження в справі з копією позову та додатками до нього направлялася відповідачці за місцем знаходження її майна та надання житлово-комунальних послуг.

Розшук учасників справи не віднесено до повноважень суду і такі можливості у суду відсутні.

Направлені судом документи відповідачу повернулися до суду без вручення адресату.

З урахуванням цього, суд вважає виконаним судом обов`язок, врегульований цивільним процесуальним законодавством, при прийнятті справи до провадження суду та відкриття провадження в ній.

Відповідачці був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідачка своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

15 травня 2023 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду був проведений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що відповідачка на підставі договору купівлі-продажу від 08 грудня 2009 року є власником квартири АДРЕСА_1 , площа якої становить 74, 1 кв.м.

Відповідно до рішення правління АТ ХК`Київміськбуд» №83/0/5-07 від 21 червня 2007 року багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 переданий ТОВ`Новобудова» в експлуатацію та обслуговування.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку ТОВ`Новобудова» визначено управителем будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до укладеного 02 січня 2020 року договору ціна послуги з управління, крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху, становила 7, 91 гр. на місць за 1 кв. метр загальної площі, з яких:

- 6, 83 гр. - витрати на утримання будинку та прибудинкової території;

- 1, 08 гр. - винагорода управителю на місяць.

З урахуванням загальної площі квартири, належної відповідачці, загальна вартість послуги з управління з 01 червня 2021 року до 01 січня 2022 року становила 586, 10 гр. на місяць.

01 грудня 2021 року ціна послуги з управління була збільшена до 8, 98 гр., в тому числі:

- 7, 65 гр. - витрати на утримання будинку та прибудинкової території;

- 1, 33 гр. - винагорода управителю на місяць.

Позивач також зазначив, що послуги з вивезення твердих побутових відходів надаються спеціалізованою організацію ДП» Фірма Альтфатер Київ» на договірних засадах з товариством.

Розпорядженням КМДА № 551 від 04 квітня 2018 року затверджена вартість вказаної послуги, яка з 01 червня 2021 року по 01 січня 2022 року на 1 особу становила 20. 52 гр.

Позивач також зазначив, що товариство здійсню нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів у розрахунку на 3 проживаючі особи.

З матеріалів справи та розрахунку позивача вбачаться, що відповідачка не в повному обсязі сплачу за надані послуги.

Заборгованість за період часу 01 червня 2021 року по 01 січня 2022 року становить 7 304, 66 гр.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Перелік житлово-комунальних послуг визначено статтею 5 Закону.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Таким чином, відповідачка була та є споживачем житлово-комунальних послуг.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, 02 березня 2018 року в справі №915/89/16, 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц / провадження № 14-280цс18/ які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом.

В порушення вимог закону відповідачка плату за надані послуги вносить не в повному обсязі, що привело до виникнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з того, що відповідач вносила плату за надані житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідачка, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростувала, доказів сплати заборгованості не надала, свій розрахунок заборгованості не запропонувала.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду в розмірі 2 684, 00 гр.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 7, 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ст. ст. 15, 16, 205, 509, 525, 625, 633, 639 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 102, 103, 109, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» 7 304, 66 гр. основної суми заборгованості, 50, 03 гр. річних, 161. 64 гр. інфляційних втрат та 2 684, 00 гр. судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова», адреса: 03028 м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Л.А. Шереметьєва