Справа № 149/3136/23
Провадження №2/149/758/23
06.11.2023 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.,
при секретарі Зоріній О. Г.,
за участі: прокурора Соловар А. С.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Кандзьоби Максима Сергійовича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її конфіскації,
26 вересня 2023 року керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Кандзьоба М. С. в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її конфіскації.
Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Прокурор у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, заяв, клопотань, відзиву не надала.
За наявності умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Отже, судом встановлено, що відповідач є громадянкою іноземної держави РФ, та набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в порядку спадкування.
Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
За змістом ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.
Згідно з ст. 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Із ч. 1, ч. 2 ст. 38 Закону України "Про міжнародне право" слідує, що право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
Крім того, ч. 1 ст. 39 Закону України "Про міжнародне право" визначено, що виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , будучи громадянином іноземної держави та отримавши у спадщину земельну ділянку сільськогосподарського призначення, повинна була діяти у відповідності до приписів Земельного кодексу України.
Як зазначалось вище, іноземці, які отримали у спадщину землі сільськогосподарського призначення, повинні вжити заходів щодо відчуження такої землі протягом року, що, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не зробила.
Виходячи з наведеного, даючи правову оцінку діям ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що остання не вжила жодних заходів, встановлених для іноземців, якими набуто право власності на землі сільськогосподарського призначення у визначеному законом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за ЗК України не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
У п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦПК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
З огляду на наведені обставини, встановлені судом, беручи до уваги те, що відповідач є громадянкою РФ, володіє земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, у передбачений законом строк земельну ділянку не відчужила, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись, статтями 38, 39 Закону України «Про міжнародне право», статтями 80, 81, 145 Земельного кодексу України, статтею 346 Цивільного кодексу України, статтями, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 263-265, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем або іншою особою до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , громадянка РФ, паспорт громадянки НОМЕР_1 , виданий Відділом Внутрішніх справ Ленінградського району м. Калініграда.
Суддя: /підпис/