№2-з/756/198/23
УХВАЛА

30 жовтня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до колишнього чоловіка - ОСОБА_2 , як колишній член сім`ї власника житла, про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 у якій вона була зареєстрованою.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2023 року о 10 год. 45 хв.

26.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

У своїй заяві позивач вказує, що квартира АДРЕСА_1 є її єдиним місцем проживання, при цьому відповідач на балконі спірної квартири вивісив банер про її продаж, одноособово зняв ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, а з 20.10.2023 року намагається її продати.

Таким чином, з метою уникнення додаткових судових спорів з розширенням кола учасників процесу і можливістю виконання рішення суду при задоволенні позовних вимог, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання вжиття заходів забезпечення сторони не викликались.

Дослідивши матеріали, суддя вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позовної заяви не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, про захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки предметом даного позову є немайнова вимога лише про усунення перешкод в користуванні житлом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Відмовляючи у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно суд звертає увагу заявника, що у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом, в тому числі щодо законодавчо встановленого права власника на розпорядження своїм майном.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, заява позивача про забезпечення позову не є співмірною із заявленими позовними вимогами і суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

З огляду на зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення.

Керуючись, ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук