14.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/6358/23
Номер провадження: 2/205/2404/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. У такій заяві названий учасник справи просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_4 передати на тимчасове відповідальне зберігання ОСОБА_3 транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_3 , до набрання рішення суду законної сили.

Заслухавши думку учасників справи, зокрема думку представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення такої заяви з огляду на її безпідставність та необґрунтованість, думку представника позивача, яка наполягала на її задоволенні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Тобто умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в пункту 1, пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі №367/246/18 (провадження №61-46301св18).

Окремо суд вказує, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, а лише надає суду повноваження запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. При цьому обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

В даному випадку суд, ознайомившись та дослідивши матеріали поданої заявником заяви про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, приходить до висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник цивільно-правовий спір, як між колишнім подружжям, стосовно речових прав на рухоме майно у вигляді транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , який має ознаки спільного сумісного майна сторін по справі.

Суд вважає, що даному випадку достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин з приводу спору на означене майно.

Сторонами визнана та не оспорювалась обставина, що вказаний транспортний засіб фактично перебуває у володінні ОСОБА_4 .

Оскільки, позивач має намір у судовому порядку визнати вказане майно спільною сумісною власністю подружжя та здійснити його наступний поділ, то суд вважає, що застосування судом таких заходів забезпечення позову, як встановлення заборони для відповідача на відчуження або обтяження такого майна, а також заборони на його псування та погіршення технічного стану, є співмірними із заявленими вимогами, та є доцільним в рамках даної справи.

Необхідність застосування саме даного такого виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки дозволяє запобігти ймовірному відчуженню або обтяженню спірного автомобіля на користь третіх осіб, яке може значно ускладнити виконання майбутнього судового рішення про його поділ між співвласниками.

Адекватність такого заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У зв`язку із чим суд вимушений відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині зобов`язання ОСОБА_4 передати на тимчасове відповідальне зберігання ОСОБА_3 транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_3 , до набрання рішення суду законної сили, оскільки захід забезпечення позову у вигляді заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії з відчуження автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , достатній для виконання рішення по даній справі, оскільки такий захід забезпечення позову фактично уявляє собою не тимчасовий захід обмежувального характеру, а задоволення позовної вимоги про поділ спільного майна подружжя по суті, є надмірним та неадекватним.

Стосовно заходів зустрічного забезпечення, суд зазначає про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

2. Заборонити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) вчиняти дії з псування, погіршення технічного стану та відчуження автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 .

3. В задоволенні інших вимог за заявою про забезпечення позову відмовити.

4. Копію ухвали після її постановлення надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала також може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Суддя: Д.В. Мовчан