ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/4464/21 Номер провадження 22-ц/814/1452/23Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К.Ш. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників у приміщенні апеляційного суду в м.Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2021 року (час ухвалення судового рішення з 14:37:37 до 15:03:37, дата виготовлення повного текста судового рішення 08.11.2021) у справі за позовом Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У серпні 2021 КП "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком у сумі 6 897 грн 30 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Заявлені вимог обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку з оплати вартості наданих комунальних послуг.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2021 року позов КП "Житлова управляюча компанія" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.02.2019 по 31.05.2021 у розмірі 6 650 гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 188 гривень 77 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вона ніяких договорів з відповідачем про надання послуг не укладала і застосування строку позовної давності взагалі є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.019.01.2022 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.02.2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.02.2022 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отримано.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, згідно договору купівлі-продажу ННМ 490955 від 15.01.2019 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.12-13).

Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2019 (а.с.14).

Згідно розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, за адресою: АДРЕСА_3 , загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по травень 2021 року складає 25 308,42 гривень (а.с.6-9).

21.07.2021 року КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області направило ОСОБА_1 досудове попередження про необхідність сплати заборгованості у розмірі 6 897,30 грн. Згідно допису про вручення, вбачається, що вказане досудове попередження вручено донці ОСОБА_2 і вона відмовилась від підпису (а.с.11).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Оскільки відповідач набула право власності на квартиру лише 15 січня 2019 року, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу від 15 січня 2019 року, згідно з яким відповідачка стала власником квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України. За таких обставин, на відповідача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, надані позивачем попередньому власнику, що нараховані до 15 січня 2019 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу цієї квартири.

Щодо вимоги про застосування строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість у розмірі 6 897 гривень 30 копійок утворилась за період з січня 2019 року по травень 2021 року, тобто у межах позовної давності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України, на власника покладається тягар утримання майна.

Апеляційній суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це не обумовлено договором купівлі-продажу. Такий висновок узгоджується із сталою практикою Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18, від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21.

Оскільки відповідачка стала власником квартири у січні 2019 року, а позов поданий до суду у серпні 2021 року, то, відповідно, КП "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради має право на стягнення коштів за період з січня 2019 року по серпень 2021 року, тобто у межах трирічного строку давності.

Стосовно суми заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій апеляційний суд виходить з такого.

Згідно розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком, за адресою: АДРЕСА_3 , КП "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради за надані послуги нараховано відповідачу за період з січня 2019 року по травень 2021 року 9 144,08 гривень, і ОСОБА_1 сплачено 2 244,08 грн, тобто заборгованість склала 6 900 грн (а.с.6-9).

Позовні вимоги позивачем заявлено на суму 6897,30 грн (а.с.2-4).

Відповідно ч.2 ст. 264 ЦПК України, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Таким чином, стягнута судом першої інстанції сума заборгованості є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутність укладеного договору звільняє відповідачку від сплати коштів за надані послуги є необґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг укладеного безпосередньо зі споживачем послуг, само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані).

Отже, обов`язок відповідачів зі сплати послуг не залежить від обставин укладення договору безпосередньо з самим споживачем та не є підставою для їх несплати за відсутності відповідного договору, а залежить від того, чи були такі послуги фактично надані та їх обсягу, а не лише нараховані.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком, на підтвердження чого суду надано розрахунки заборгованості, копія рішення про створення комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 31.01.2011 року, досудове попередження. (а.с.5-11)

Заперечуючи проти задоволення позову відповідачкою надано: копію листа звернення про зарахування витрат понесених ОСОБА_1 на придбання вхідних дверей з пристроєм автоматичного закриття та кодовим замком в сумі 6 900 грн в рахунок оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком від 18.12.2019 року (а.с.43); копію акту про встановлення вхідних дверей в під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , з якого вбачається, що нові двері під`їзду №4 розташованого за адресою будинок АДРЕСА_5 встановлено за кошти власника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_1 (а.с.44)

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг, а взаєморозрахунок, на якому наполягає відповідачка, не є предметом цього спору.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.371, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 16 січня 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов