Справа № 452/4026/23
УХВАЛА

13.11.2023 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» Полякова О.В. про залишення позовної заяви без розгляду і перевіривши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

09.10.2023 року в Самбірський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою звернулося товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Казан І.С. передана дана справа.

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом 18.10.2023 року засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповідь № 278069 з Єдиного державного демографічного реєстру.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором передано за територіальною юрисдикцією на розгляд до Турківського районного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2023 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа.

Предметом позову є стягнення боргу за кредитним договором.

Зазначений спір відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч. 1 ст. 19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст. 23, 27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі суд встановив наступне.

До початку розгляду справи по суті 09.11.2023 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» Поляков О.В. подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Дослідивши зміст поданої заяви суд дійшов висновку.

За приписами ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що позивач подав заяву про залишення без розгляду позовної заяви до відкриття провадження у даній справі, що є процесуальним правом сторони у справі, дана заява не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, суд дійшов переконання про задоволення заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки звернення до суду із даною заявою є проявом принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Оскільки подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, яке не може бути обмежено судом, то заява позивача підлягає задоволенню.

Згідно з ч.3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачений виключний перелік підстав, за яких сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду.

Так сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Окрім цього, ч.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у випадках, установлених п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" - повністю.

Частиною 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Крім цього, в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17.10.2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що ст..7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (ст..ст.214, 215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Пунктом 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17.10.2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Відповідно до п.5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Зі змісту ст.78 Бюджетного Кодексу України вбачається, що Держказначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

При зверненні до суду з позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн згідно квитанції № 1721 від 28.09.2023 року.

Отже, враховуючи викладене та оскільки згідно ст. 13 ЦПК України сторони вправі розпоряджатись процесуальними правами на власний розсуд, суд доходить висновку про можливість залишення відповідного позову без розгляду на підставі поданої заяви позивачем.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2147,20 грн підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про залишення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» без розгляду, суд дійшов висновку, що сплачені кошти на оплату судового збору підлягають поверненню у зв`язку залишенням позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,13,43,175,185,258-260,263,272,273,353 ЦПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» Полякова О.В. про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без розгляду.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн, що внесений згідно квитанції 1721 від 28.09.2023 року.

Повернути позивачу товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» долучену о матеріалів позовної заяви копію квитанції 1721 від 28.09.2023 року про сплату судового збору у розмірі 2147,20 грн.

Копію платіжного доручення залишити в суді.

Повернути другий примірник позовної заяви з додатками у даній цивільній справі.

Перший примірник позовної заяви з додатками у даній цивільній справі залишити при матеріалах справи.

Копію ухвали направити сторонам по справі за наявними електронними або юридичними адресами.

Роз`яснити стороні по справі, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.11.2023 року.

Суддя Р.І.Ференц