УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

06 жовтня 2023 року

м. Харків

Справа № 638/14020/23

Провадження № 2-о/638/270/23

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2023 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Яковлевої В.М. 05 жовтня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175 і 177 ЦПК України.

Так, порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Частиною третьою ст. 294 ЦПК України закріплено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини першої ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про усиновлення.

Приписами частини четвертої статті 177 ЦПК України закріплено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог, заявником до заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою ст. 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 4). частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2023 року в розмірі - 2684,00 грн.

Таким чином, заявнику належить сплатити судовий збір за подання до суду заяви у справах окремого провадження, зокрема, про встановлення усиновлення розмірі 536,80 грн.

Перед тим, як звернутись до суду, особи, які бажають усиновити дитину, повинні дотриматись досить складної процедури, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 № 905 «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей». Так, після знайомства та встановлення контакту з дитиною кандидати в усиновлювачі звертаються спочатку до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини із заявою про бажання усиновити дитину, яка складається українською мовою.

Після розгляду та перевірки поданих документів служба у справах дітей оформлює та видає висновок про доцільність такого усиновлення.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина перша, друга статті 95 ЦПК України).

Заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи:

1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя;

2) медичний висновок про стан здоров`я заявника;

3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи;

4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням;

5) інші документи, визначені законом.

Заява про усиновлення повнолітньої особи повинна містити відомості, зазначені у частині першій цієї статті, а також дані про відсутність матері, батька або позбавлення піклування. До заяви мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення (частина перша, друга, шоста статті 311 Цивільного процесуального кодексу України).

Однак, жодних доказів на підтвердження вищезазначених обставин заявником до заяви не додано.

Відповідно до статті 312 ЦПК України суддя під час підготовки справи про усиновлення дитини до розгляду вирішує питання про участь у ній як заінтересованих осіб відповідного органу опіки та піклування, а у справах, провадження в яких відкрито за заявами іноземних громадян, - уповноваженого органу виконавчої влади.

Орган опіки та піклування повинен подати суду висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини.

До висновку органу опіки та піклування мають бути додані:

1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання;

2) свідоцтво про народження дитини;

3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток;

4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення.

Суд у разі необхідності може вимагати подання інших документів.

Суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати (частина друга статті 313 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до частини першої статті 177 ЦПК України, заявник повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно визначити коло учасників справи з урахуванням вимог статті 19 СК України, та у разі залучення нових учасників справи, надати копію заяви та додані до неї документи у відповідності до їх кількості.

З огляду на викладене, суд залишає заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька, або була позбавлена їхнього піклування без руху, та надає заявнику строк на усунення вищевказаних недоліків.

Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, слід зауважити, що залишення заяви без руху з метою належного її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не абсолютним. воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд доходить висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку на усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ні підставі викладеного, керуючись статтями 53,177,185,353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої дитини - залишити без руху та надати заявнику строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків заяви.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки зазначеної заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В. М. Яковлева