Провадження №6/523/355/23
У Х В А Л А

"22" вересня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонов О.Ю. звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 2-645/10, виданий 14 лютого 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-509/006/2008 від 13 травня 2008 року у розмірі 1017924,55 грн., держмито 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., а всього 1019654,55 грн., з урахуванням виконавчого збору та витрат в межах виконавчого провадження.

Внесене подання заявник обґрунтовує, тим що 14 квітня 2018 року була ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56195865, та зобов`язано боржницю подати декларацію про доходи, а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копія даної постанови направлялася боржниці за зазначеною у виконавчому документі адресою, а тому вона вважається повідомленою про початок примусового виконання рішення. Рішення суду на сьогоднішній день не виконано, декларацію не подано, будь-яких інших дій, які свідчили б про виконання не вчинено. Вжитими виконавцем заходами примусового виконання рішення суду встановлено, що у боржниці відсутнє майно, крім земельної ділянки, яка перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», рахунки у банківських установах відсутні, інформація про доходи відсутня. Виклики державного виконавця повертаються до суду без вручення адресату через відсутність її за вказаною адресою. Звертатися до суду із поданням про звернення стягнення на предмет іпотеки та передачі його на реалізацію у період воєнного стану заборонено законом. Неодноразово на адресу боржниці надсилалася вимога про обов`язкову явку до державного виконавця, проте вона не з`являлася. За даними Державної прикордонної служби ОСОБА_1 неодноразово перетинала кордон та на даний час перебуває в Україні.

Оскільки вимоги виконавчого документу не виконано, державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду, боржниця ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням, при цьому має реальну можливість перетинати кордон України з метою ухилення від виконання рішення суду, тому виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. знаходиться виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-645/10, виданого 14 лютого 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-509/006/2008 від 13 травня 2008 року у розмірі 1017924,55 грн., держмито 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., а всього 1019654,55 грн.

17 квітня 2018 року за заявою стягувача головним державним виконавцем відділу Міхновичем М.О. відкрито провадження ВП № 56195865, у даній постанові зобов`язано ОСОБА_1 подати декларацію про доходи, а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію цієї постанови державний виконавець направив боржниці рекомендованою кореспонденцією за місцем її реєстрації, зазначеним у виконавчому листі АДРЕСА_1 .

В силу ч.5 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Одночасно з відкриттям провадження державним виконавцем були отримані відповіді з Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, відповідно до яких інформація про боржницю відсутня.

За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржницею нерухомого майна не зареєстровано, проте наявний запис про іпотеку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , яка перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Банк» за договором іпотеки від 02 грудня 2010 року. Постановою слідчим СВ ОМУ ГУМВС в Одеській області від 26 листопада 2009 року на неї накладено арешт.

28 серпня 2018 року головним державним виконавцем відділу Міхновичем М.О. винесе постанова про арешт коштів боржника та направлена до діючих банківських установ для виконання, проте банківські рахунки на ім`я боржниці були відкриті лише в АТ «А-Банк», на яких були відсутні кошти.

10 вересня 2018 року головним державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника № 56196039, внесено запис про заборону відчуження нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (обтяження № 27843331), а також здійснено вихід за вказаною у виконавчому документі адресою: АДРЕСА_1 , але боржницю та її ліквідного майна, на яке може бути звернено стягнення, не виявлено, про що складено акт державного виконавця.

12 грудня 2018 року головним державним виконавцем був направлений виклик боржниці за адресою: АДРЕСА_1 , проте лист повернувся без вручення адресату із довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». Повторний виклик від 25 вересня 2020 року вона також не6 отримала з тих же підстав.

22 липня 2020 року головним державним виконавцем відділу Міхновичем М.О. винесена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: :03:001:0740).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року по справі № 2-645/10 було замінено стягувача з ПАТ "ОТП Банк" на правонаступника ТОВ "ФК "Укрфінанс груп", за заявою яких 08 листопада 2021 року головним державним виконавцем Тріфоновим О.Ю. здійснено заміну сторони виконавчого провадження № 56195865.

03 грудня 2021 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про реалізацію майна боржниці.

Проте у зв`язку із введенням воєнного стану відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (з частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону, що позбавляє головного державного виконавця можливості вирішити питання про звернення стягнення на майно боржниці, яке перебуває в іпотеці.

Виконавцем втретє 31 березня 2023 року на адресу боржниці надсилалась вимога щодо явки для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, однак лист повернувся через відсутність адресата за вказаною адресою.

12 лютого 2020 року головним державним виконавцем відділу вдруге здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі, але боржницю та її ліквідного майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено, про що складено акт державного виконавця за участю понятих.

На запит виконавця Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби України надана інформація, що боржниця ОСОБА_4 багаторазово перетинала кордон: 19.01.2020 - в`їзд за закордонним паспортом України: НОМЕР_1 ; 30.05.2021- в`їзд за закордонним паспортом України: НОМЕР_1 ; 13.06.2021- виїзд за закордонним паспортом України: НОМЕР_1 ; 06.09.2021- виїзд за закордонним паспортом України: НОМЕР_1 ; 04.10.2021- в`їзд за закордонним паспортом України: НОМЕР_1 ; 01.07.2022 - виїзд за закордонним паспортом України: НОМЕР_1 ; 21.11.2022- в`їзд за закордонним паспортом України: НОМЕР_1 , станом на теперішній час перебуває в Україні.

На вимогу виконавця, була надана відповідь про деталізовану інформацію перетинання кордону боржницею: 19.01.2020 - в`їзд - Баку- Київ; (авіасполучення); 30.05.2021- виїзд - Одеса - Стамбул; (авіасполучення); 13.06.2021- в`їзд - Стамбул - Одеса; (авіасполучення); 06.09.2021 - виїзд - Одеса - Стамбул; (авіасполучення); 04.10.2021 - в`їзд - Стамбул - Одеса; (авіасполучення); 01.07.2022 - виїзд - інформація невідома - КYТ001; 21.11.22 - в`їзд (через пункт пропуску: Краківець на невідомому авто: д/н НОМЕР_2 (Краківець пункт пропуску через державний кордон України на кордоні з Польщею).

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що боржниці відомо про рішення суду, але жодних заходів щодо його виконання не здійснено.

Відповідно до пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

На виконання статті 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 № 261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 № 25-32/463 та № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Згідно зі ст. 441 ЦПК Українитимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коливін ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

При вирішенні питання судом враховано правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.08.2020р. по справі №910/8130/17.

Дослідивши надані головним державним виконавцем документи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки боржниця, знаючи про наявність невиконаних зобов`язань, добровільно заборгованість не сплачує, на виклики державного виконавця не з`являється, рішення суду не виконує, що вказує на її ухилення від виконання рішення суду, при цьому виконавцем вчинено дії щодо розшуку майна боржниці, рішення суду на даний час залишається не виконаним.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 441 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трофінова О.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на неї за виконавчим листом № 2-645/10, виданий 14 лютого 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-509/006/2008 від 13 травня 2008 року у розмірі 1017924,55 грн., держмито 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., а всього 1019654,55 грн., з урахуванням виконавчого збору та витрат в межах виконавчого провадження № 56195865.

Копію ухвали направити Головному центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена та підписана 22 вересня 2023 року.

Суддя