Справа №701/735/23
Номер провадження2/701/286/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області померла матір позивача - ОСОБА_2 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , виданий відділом державної реєстрації актів громадського стану Маньківськго районного управляння юстиції 02.07.1999 року, актовий запис № 20. Після її смерті відкрилась спадщина, у яку входить , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельна ділянка, що розташовані в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 зробила таке заповітне розпорядження: «житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповідаю своїм дітям - ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ». Заповіт посвідчений державним нотаріусом Маньківської районної нотаріальної контори Черкаської області 11 липня 1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 1082, який не змінено та не відмінено. 23.06.2023 року Позивач через представника звернулася до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 який належав спадкодавцю - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не було пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але згідно позовної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області померла матір позивача - ОСОБА_2 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , виданий відділом державної реєстрації актів громадського стану Маньківськго районного управляння юстиції 02.07.1999 року, актовий запис № 20 (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина, у яку входить , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельна ділянка, що розташовані в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 зробила таке заповітне розпорядження: «житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповідаю своїм дітям - ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ». Заповіт посвідчений державним нотаріусом Маньківської районної нотаріальної контори Черкаської області 11 липня 1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 1082, який не змінено та не відмінено (а.с. 8). 23.06.2023 року Позивач через представника звернулася до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 який належав спадкодавцю - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не було пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 9-10). В постанові також зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 06.07.1999 року була відкрита спадкова справа № 135 за 1999 рік. На момент заведення спадкової справи виявлений заповіт посвідчений Маньківською державною нотаріальною конторою 11 липня 1995 року за реєстром № 1082 від імені ОСОБА_2 . Позивач являється спадкоємцем першої черги та за заповітом після ОСОБА_2 , що підтверджується заповітом та постановою нотаріуса. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 вказаного спадкового майна (а.с. 26, 27). У липні 2023 року за заявою позивача було виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок (а.с. 11-16), а свідоцтво про право власності на будинок не може бути видане в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 Цивільного кодексу України. Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства заперечень щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 не має. Відповідно повідомлення до порядку ведення Державного земельного кадастру земельній ділянці площею 0,5684 для ведення особистого підсобного господарства державний акт ЧP № 112364 від 05.07.1999 року , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на території Маньківської селищної ради Уманського району, Черкаської області присвоєний кадастровий номер :01:001:1533 (а.с. 21). Згідно витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:1533, площею 0,5684, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташована по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві власності (а.с. 22-25). Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 вказаного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а) ч. 3 ст. 152 ЗК України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку, як спадкоємець позивач є власником майна (спадкових майнових прав), має місце відсутність правовстановлюючого документа та оспорювання (невизнання) права власності, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованою АДРЕСА_2 , жителькою АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованою АДРЕСА_2 , жителькою АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5684 га, кадастровий номер :01:001:1533 розташованої на території Маньківської селищної ради в АДРЕСА_1 наданої для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на підставі державного акта серії ЧР № 112364 від 05.07.1999 року, реєстраційний номер 364.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко