Справа № 333/6376/23
Провадження № 2/333/974/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря Майстро В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що з 07.03.2008 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем.Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Кожен має діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю. Збереження сім?ї неможливе та суперечить інтересам сторін. Наразі спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем є неможливим.

Позивач у судове засідання не з?явилась, її інтереси представляла адвокат Рой В.В., яка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з?явився, надав заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , Шевченківським відділом ї реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №79, 07.03.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « ОСОБА_5 та ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Станом на дату розгляду справи, встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Таким чином, вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.21, 56, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №79, 07.03.2008 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.02.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська