Справа № 490/3969/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Постолатій К.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якому позивач просила: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , твердій грошовій сумі - 7000 грн, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її матірю ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 7 908 грн 00 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 28 травня 2021 року для розгляду справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження. Одночасно з цим витребувано у Державної податкової служби України інформацію щодо доходів ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2018-2020 роки.

На виконання цієї ухвали з Державної податкової служби України надано відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 22 червня 2021 року за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2020 року.

Від відповідача 09 вересня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 2 500,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; закрити провадження у справі щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю; відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у повному обсязі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва суду від 10 грудня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини з матір`ю відмовлено.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва суду від 12 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися з невідомих суду причин. Предстанвик позивача ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, при цьому прохання про розгляд її клопотань від 28 жовтня 2021 року, від предстанвика позимвача до суду не надійшло. Відповідач просить справу розглядати без його участі.

Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання дитини суд зазначає таке.

Між сторонами, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 14 вересня 2012 року укладено шлюб, який 24 червня 2015 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 . Її батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 34 від 15 лютого 2021 року №02-23/47 ОСОБА_5 навчається в 3-Б класі ЗОШ №34.

З характеристики учениці 3-Б класу Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №34 ОСОБА_4 слідує, що дитина зарекомендувала себе як дисциплінована і старанна учениця. Має середній рівень навчальних досягнень. Фізично розвинена. Спокійна і скромна, може бути вразливою. З однокласниками підтримує дружні стосунки. Мати, ОСОБА_1 , завжди цікавиться успіхами доньки у школі. На відміну від матері батько не проявляє інтересу до навчання доньки під час освітнього процесу і у школі не з`являвся. З 15 грудня 2020 року дитина знаходиться на сімейному навчанні. Мати разом з донькою виконує домашні завдання, приводить дитину до школи для написання діагностичних робіт, відповідно до графіка. Співпрацює з класним керівником і прислухається до порад. ОСОБА_6 з вітчимом ОСОБА_7 приділяють належну увагу навчанню та вихованню дівчинки.

Відповідно до договору оренди квартири від 10 січня 2019 року ОСОБА_7 орендує у ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 з 10 січня 2019 року по 10 грудня 2019 року.

Згідно розписки від ОСОБА_8 від 25 березня 2021 року - ОСОБА_7 з січня 2019 року разом із цивільною дружиною ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Тож дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до довідки від 02 березня 2021 року №76 КНП «Миколаївський обласний центр психіатричного здоров`я» Миколаївської обласної ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на наркологічному обліку в КНП «МОЦПЗ» МОР не перебуває.

З довідки від 02 березня 2021 року №105 КНП «Миколаївський обласний центр психіатричного здоров`я» Миколаївської обласної ради ОСОБА_1 , 1989 року народження, на психіатричному обліку у МОЦПЗ не перебуває.

З довідки від 19 березня 2021 року №13 КНП «Уманська психіатрична лікарня» Уманської міської ради ОСОБА_1 , 1989 року народження, на диспансерному обліку в наркологічному відділенні КНП «Уманська психіатрична лікарня» не стоїть і за медичною допомогою не зверталася.

Як вбачається з витягу із протоколу №1 батьківських зборів 3-Б класу ЗНЗ МЗШ І-ІІІ ступенів №34 від 28 травня 2020 року ОСОБА_1 приймала участь у вирішенні питання щодо придбання навчальних матеріалів для навчання учнів класу.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 06 жовтня 2021 року № 7390/02.02.01-22/06/14/21, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 крім цього у висновку зазначено, що батько дитини ОСОБА_2 в ході розгляду питання комісією повідомив, що ніколи не заперечував проти проживання дитини з матір`ю.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд виходить із такого.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що на даний час дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 , яка створила належні умови для її проживання, а орган опіки та піклування не вбачає підстав для зміни місця проживання дитини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Щодо вирішення питання про стягнення аліментів з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 7000,00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Із наведеної норми слідує, що аліменти підлягають стягненню з на користь того з батьків, з ким проживає дитина. При цьому спосіб стягнення аліментів (частина від заробітку (доходу) чи тверда грошова сума) обирається саме стягувачем аліментів. У даному випадку спосіб стягнення аліментів визначається ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини. 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки суд дійшов висновку про необхідність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 , то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд зазначає таке.

Відповідач у відзиві зазначив, що приймає участь в утриманні доньки на підтвердження чого надав суду докази, а саме банківські виписки за період з 01 липня 2015 року по 27 лютого 2018 року від 27 лютого 2018 року за №SB9SVJEPIIV4QLHF; за період з 01 березня 2018 року по 13 квітня 2019 року від 14 квітня 2019 року за №U5OTPV2K3OSQMT2Q та за період з 01 травня 2019 року по 11 червня 2020 року від 14 червня 2021 року за №4GBLP8UPT35Q23K9, а також іншими квитанціями про перерахування коштів на рахунок позивача. Одночасно з цим відповідач зазначив, що визначений позивачем розмір аліментів у сумі 7 000,00 грн позбавить його засобів існування, оскільки його заробітна плата становить від 6000,00 грн до 7 562,68 грн, відповідно до довідки про доходи від 14 червня 2021 року з місця роботи. На підставі чого просив визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 22 червня 2021 року за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2020 року сума доходу ОСОБА_2 : за період з 1 квартал 2018 року по 4 квартал 2018 року становить 48 395,66 грн, сума утриманого податку - 8 711,22 грн; за період з 1 квартал 2019 року по 4 квартал 2019 року становить 57 799,40 грн, сума утриманого податку - 10 087,97 грн; за період з 1 квартал 201920 року по 4 квартал 2020 року становить 37 266,72 грн, сума утриманого податку - 6 661,46 грн.

Доказів того, що відповідач має хронічні та тяжкі захворювання, чи на його утриманні перебувають особи, які потребують сторонньої допомоги суду не надано.

Отже, суд вирішуючи питання про стягнення аліментів, виходить із того, що ОСОБА_2 є працездатним, має стабільний заробіток та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Частиною другою статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року - 2 833гривень.

Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи вище викладене, вік дитини, обов`язок відповідача утримувати дитину на належному для забезпечення її потреб рівні, працездатний вік відповідача, стабільну заробітну плату, суд приходить до висновку, що слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з 27 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку

З матеріалів справи слідує, що за подачу цього позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. та 7 000,00 грн за надання правничої допомоги.

Відповідно до приписів статті 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму у розмірі 454,00 грн за подання до суду позову про визначення місця проживання дитини та у розмірі 7000,00 грн надання правничої допомоги. Суму судового збору у розмірі 454, 00 грн слід повернути позивачу з державного бюджету.

Оскільки позивачем позовна вимога про сплату аліментів не була оплачена судовим збором, з відповідача на підставі статтей 141, 142 ЦПК України слід стягнути 908 грн 00 коп. на користь державного бюджету.

Керуючись статтями 12, 13, 79-81, 14, 200, 259-265 ЦПК України, суд -

УХ В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн 00 коп., щомісячно, починаючи з 27 травня 2021 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову про визначення місця проивання дитини та 7000 грн 00 коп. судових витрат на правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 454 грн 00 коп. суми судового збору за подачу позову в частині позовних вимог про визначення місця проживання итини.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту складання повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Суддя Л.М. Шолох