Справа № 559/3262/23
Провадження № 2/559/750/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дубенського міськрайонного суду, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 07 березня 2000 року, який був зареєстрований Білокриницькою сільською радою, Кременецького району, Тернопільської області, актовий запис №04, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають четверо дітей, двоє з яких неповнолітні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначає, що з самого початку їхнє подружнє життя складалося добре. Між ними були присутні почуття, любові та поваги. Згодом все кардинально змінилося в гіршу сторону. На даний час вони з відповідачем вже не можуть знайти між собою спільної мови. На ґрунті постійних сварок та невдоволення втратили почуття любові, взаємодопомоги та подружньої підтримки один до одного. Майже 5 років проживають окремо. Відповідач має іншу сім`ю.

Шлюб між ними існує лише формально. Просить шлюб між ним розірвати, Спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей між ними немає.

Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання позивачка не з`явилася. Просить справу розглянути у її відсутності, про що подала відповідну заяву. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Примирення не бажає.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі 07 березня 2000 року, який був зареєстрований Білокриницькою сільською радою, Кременецького району, Тернопільської області, актовий запис №04, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 (а.с.6).

Від шлюбу подружжя має двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

(а.с.7-9).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Враховуючи, що спору щодо місця проживання дітей немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати їх з позивачкою.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 114, 115 СК України, ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 07 березня 2000 року Білокриницькою сільською радою, Кременецького району, Тернопільської області, актовий запис №04 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, але не раніше закінчення строку карантину, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Ралець