Справа № 545/1659/21
Провадження № 2/545/60/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді : Гальченко О.О.,

при секретарі : Мамишевій А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив :

Позивач 01.06.2021 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис ( реєстраційний номер 11250 ) про стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 21 636 грн.

Вважає, що під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості.

Прохав визнати таким, не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С. вчинено виконавчий напис ( реєстраційний номер 11250 ) про стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 21 636 грн.

В судові засідання сторони у справаі не з`явилися. Позивач та його представник - адвокат Калінін С.К., надавши суду заяву про озгляд справи у їх відсутність, позов підтримують у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують.

Представник відповідача повторно, будучи заздалегідь належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Тому, суд вважає за можливе розгляд справи про суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С. вчинено виконавчий напис ( реєстраційний номер 11250 ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 21 636 грн. Дана заборгованість не є безпірною.

Так, 01.03.2021 на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області - Гречин Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54578962 про стягнення заборгованості у сумі 21 636 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

Суд, дослідивши докази, якими обргунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів ), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів ).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія ( п. 19, ст. 34 Закону України «Про нотаріат» ), яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України ( ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» ).

Згідно ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до розділу 3 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, а саме : якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Для вчинення виконавчого напису необхідно здійснити перевірку наявності певних умов, за яких може бути вчинена ця нотаріальна дія.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Необхідно з`ясувати, чи передбачена заборгованість, щодо якої потрібно вчинити виконавчий напис, в «Переліку документів…».

Відповідно до п. 2 вказаного «Переліку…», для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються :

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Аналізуючи розділи кредитного договору не зрозуміло, яким чином було нараховано заборгованість суми кредиту у розмірі 21 636 грн., та з якого часу було нараховано заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, оскільки виконавчий напис за реєстраційним номером №11250 від 25.01.2021 не містить жодної інформації окрім того, що стягнення заборгованості проводилось за період з 04.11.2019 по 06.01.2021.

Таким чином, з наведеного випливає, що зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Таким чином, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, відповідно до п.п. 2.3. п. 2 Глави 16 розділу ІІ «Порядку для вчинення виконавчого напису».

Тобто, боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за тридцять днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, однак в матеріалах справи відсутні вимога стягувача до боржника. На підставі чого суд вважає, що у зв`язку з даною обставиною позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказані вище норми закону та не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також безспірності характеру правовідносин.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки нотаріусом порушено процедуру його вчинення.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття, зокрема п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, продовжує діяти редакція від 29.11.2001 постанови Кабінету Міністрів України №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме п. 1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами».

Враховуючи викладене, одержання виконавчого напису можливе лише на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставне майно.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 737387 від 26.03.2019, сторонами нотаріально посвідчено не було, а тому виконавчий напис за реєстровим номером № 11250 від 25.01.2021 було вчинено без нотаріального посвідченої угоди, всупереч нормам, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» ( в редакції від 29.11.2001 ).

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.01.2021, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Кредитний договір № 737387 від 26.03.2019, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не посвідчений нотаріально.

Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999.

Вказані обставини свідчать про наявність спірної заборгованості, яка не була врахована приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, а тому суд вважає, що слід визнати виконавчий напис, який був вчинений 25.01.2021 приватним нотаріусом таким, що не підлягає виконанню.

Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай Олегом Станіславовичем зареєстрованим в реєстрі за № 11250, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 21 636 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь гр. ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 908 гривень, витрати за надання професійної правничої ( правової ) допомоги в розмірі 5 000 гривень, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 гривень. А всього підлягає стягненню - 6 362 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О. О. Гальченко