РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2023 року Київський районний суд м.Харкова у складі
головуючого судді Зуба Г.А.,
за участю секретаря Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію,-
Позивач АТ «Харківобленерго» в особі представника Левади Р.М. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за електроенергію у сумі 3383, 93 гривень та судові витрати у сумі 2270, 00 гривні.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , яка користується електроенергією на підставі договору, укладеному з ОСОБА_1 , за яким відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , а тому є споживачем АТ «Харківобленерго». На вказаному особовому рахунку станом на 31.12.2018 за період з 31.08.2017 по 31.12.2018, до показань приладу обліку «8311» утворилась заборгованість за електричну енергію в розмірі 3383, 93 грн. Останній платіж за особовим рахунком надійшов 05.06.2018. Несплата вказаної суми наносить матеріальний збиток АТ «Харківобленерго». Заяв від споживача про незгоду з сумою заборгованості до АТ «Харківобленего» не надходило. 25.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено відключення електроустановки у зв`язку з відсутністю оплати заборгованості. Виходом працівників Центрального РРЕ АТ «Харківобленерго» виявлені постійні само підключення, внаслідок чого, споживання електричної енергії продовжується, що стало підставою зверненням до суду.
30.11.2021 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А.
13.12.2021 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідачів, відповідь на який надано до суду 13.12.2021.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2021 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка повернута оператором поштового зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до даних, які містяться у довідці про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13.12.2021, відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальником регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, в яких визначені права, обовязки та відповідальність сторін, обовязкові, як для енергопостачальника, так і для споживача електроенергії, а також Законом України 1;Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає АК «Харківобленерго» до кв. АДРЕСА_2 .
Постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, укладеному з ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.11 Договору споживач зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 28 зазначеного договору вказано, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.
Відомостей щодо звернення якоїсь за сторін з наміром внести до договору зміни або доповнення суду надано не було, тому суд вважає, що на момент виникнення спірних правовідносин договір був чинним.
Виходячи з положень ст.526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною та тепловою енергією.
Станом на 31.12.2018 за період з 31.08.2017 по 31.12.2018 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до показань приладу обліку «8311» утворилась заборгованість за електричну енергію в розмірі 3383, 93 грн.
Порядок розрахунків регулює розділ IV Правил. Згідно з п. 4.1. Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.7. Правил оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії. Розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань обліку.
Згідно з п. 4.12. Правил розрахунки за електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем.
У відповідності з п.5.5.5 Правил споживачі зобов`язані сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів та Правил. Також згідно з п.11 Договору про користування електричною енергією споживач зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань обліку.
АТ «Харківобленерго» забезпечило надійне постачання електричної енергії споживачу та виконала обов`язки, передбачені Договором та Правилами.
Відповідач своє зобов`язання зі сплати наданих їм послуг з постачання електричної енергії не виконує.
Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позов, доказів на спростування викладеного не надала, доводів позивача не спростувала.
Доказів сплати відповідачем на користь позивача суми нарахувань матеріали справи не містять, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електричну енергію підлягають задоволенню.
Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 3383, 93 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст..2, 4, 5, 12, 13, 19, 44, 81, 131, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Харківобленерго» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Харківобленерго», , місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул.. Плеханівська, 149;

Відповідач: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 11.07.2023 року.

Головуючий суддя Г.А. Зуб