Провадження № 4-с/750/24/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Помилуйка Андрія Сергійовича,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

23 вересня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павленка Євгена Олександровича, посилаючись на те, що державним виконавцем не вжито заходів з примусового виконання виконавчого листа № 742/1832/18, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова. Також, заявник просить зобов`язати начальника ДВС забезпечити організацію примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Оскільки на час розгляду скарги ОСОБА_3 не працює в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, замінено суб`єкта оскарження на належного начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Помилуйка Андрія Сергійовича.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу без його участі.

Начальник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Помилуйко А.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлялася у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

17 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60069199 з примусового виконання виконавчого листа № 742/1832/18, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова щодо звернення стягнення на користь ОСОБА_1 на спадкове майно боржника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , в межах суми заборгованості по договору позики від 17.10.2015 в розмірі 70000 грн.

Як зазначає у своїй скарзі заявник, він неодноразово звертався до державного виконавця з проханням повідомити його про орієнтовні строки виконання вказаного виконавчого листа, або ж причини, які обумовлюють його невиконання. Проте, жодного разу відповіді на своє звернення так і не отримав, і виконавчий лист вже більше двох років залишається без виконання. 18 вересня 2023 року ОСОБА_1 вкотре направив до державної виконавчої служби запит про надання інформації щодо виконання виконавчого листа № 742/1832/18 (а.с. 3, 4), але відповіді на нього не отримав.

Враховуючи викладене, заявник просить визнати протиправною бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає в не організації виконання виконавчого листа № 742/1832/18, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова. Також заявник просить зобов`язати начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції забезпечити організацію виконання вказаного виконавчого листа.

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Качура Володимира Володимирович, у провадженні якого перебуває виконавче провадження ВП № 60069199 з примусового виконання виконавчого листа № 742/1832/18 і до якого заявник вимог не заявив, надав суду матеріали виконавчого провадження та письмове пояснення. Зокрема, державний виконавець зазначив, що ним вживалися заходи примусового виконання виконавчого листа № 742/1832/18, на даний час подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку зі смертю боржника. На даний час виконавче провадження зупинено згідно постанови від 27.10.2023.

Крім того, державний виконавець у своєму поясненні зазначив, що начальник ДВС згідно закону не впливає на перебіг виконавчого провадження, а може лише скасовувати процесуальні документи, винесені державним виконавцем. Тому, керівник ДВС не є належним суб`єктом, якого заявник зазначив у своїй скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (стаття 449 ЦПК України).

Положення статей 447, 449 ЦПК України дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.

Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу (постанова Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 760/19348/20).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Отже, з метою дотримання вимог статті 18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений відповідними повноваження для здійснення повного обсягу виконавчих дій, так як рішення суду є обов`язковим до виконання. Невиконання рішення суду тягне за собою відповідальність, встановлену законодавством.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» (частини 1, 2, 3) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Згідно з принципами диспозитивності та змагальності сторони вільні у розпорядженні їхніми процесуальними правами (зокрема, і щодо подання зустрічного позову), несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій, а суд не розглядає не ініційовані сторонами питання (пункти 4 і 5 частини третьої статті 2, частини перша - четверта статті 12, частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 750/14018/21.

Заявник у своїй заяві просить визнати протиправною бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає в не організації виконання виконавчого листа № 742/1832/18, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова та зобов`язати його забезпечити організацію виконання вказаного виконавчого листа.

Проте, у судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження ВП № 60069199 перебуває у провадженні головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Качури В.В., але його дії чи бездіяльність заявник не оскаржує, а суд не може виходити за межі вимог скарги, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства. Крім цього, заявником не зазначено, в чому конкретно полягає бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки останній у вказаному виконавчому провадженні виконавчих дій не проводив, що підтверджується оглянутими у судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження ВП № 60069199.

За таких обставин, підстав для задоволення скарги заявника суд не вбачає, оскільки ним не доведено протиправності бездіяльності начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по виконанню виконавчого листа № 742/1832/18.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 258-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Помилуйка Андрія Сергійовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова