КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/1045/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Лободі Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 липня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просив скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. від 11 вересня 2019 року про зняття арешту з майна.

Скаргу обґрунтовував тим, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. перебуває зведене виконавче провадження №58855246, в якому постановою приватного виконавця від 10 квітня 2019 року об`єднані виконавчі провадження № 58848005 та 58850040. Стягувачем у виконавчому провадженні є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», боржником - ОСОБА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року по справі №760/12325/19, провадження №2-3/760/122/19, зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису приватного нотаріуса, у виконавчому провадженні

№58855246.

26 червня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов М.А. виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Незважаючи на це, 11 вересня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. знято арешт з майна ОСОБА_1 , який був накладений в даному виконавчому провадженні, для подальшого незаконного відчуження майна на користь третіх осіб, а саме ОСОБА_3 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 липня 2022 року скаргу задоволено.

Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. від 11 вересня 2019 року у зведеному виконавчому провадженні №58855246 про зняття арешту з майна.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні скарги.

Вказує, що підставами для апеляційного оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2022 року та для її скасування є те, що: оскаржувана ухвала містить висновки, що не відповідають обставинам справи, прийнята в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, судом не застосовані норми матеріального права, що підлягали застосуванню. Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неповне з`ясування судом обставин справи обґрунтовується наступним.

Так, судом першої інстанції залишено поза увагою наступні обставини, що як випливає з тексту оскаржуваного рішення, встановлені судом а саме:

1) що крім накладення арешту на нерухоме майно в рамках виконавчого провадження №58850040, вчинення виконавчих дій у якому зупинено, арешт на вказане майно було накладено також в рамках виконавчого провадження №58848005;

2) ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2019 у справі №760/12325/19 зупинено виключно вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. від 10 січня 2019 року №123, на підставі якого відкрито виконавче провадження №58850040;

3) оскаржуваною постановою, було знято не тільки арешт, що був накладений у виконавчому провадженні ВП №58850040, яке входить до складу зведеного та вчинення виконавчих дій у якому зупинено, а і арешт, накладений на зазначене майно згідно постанови про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження №58848005.

При цьому, з тексту оскаржуваної ухвали випливає, що суд першої інстанції, скасовуючи оскаржувану постанову, взагалі не з`ясовував обставини, що стали підставою для її винесення в частині зняття арешту з нерухомого майна, що був накладений згідно постанови про арешт майна боржника у межах виконавчого провадження №58848005.

Так, з документів, що наявні у матеріалах справи, слідує, що в межах зведеного виконавчого провадження №58855246 арешт на нерухоме майно було накладено приватним виконавцем як в рамках виконавчого провадження №58850040, так і в рамках виконавчого провадження №58848005.

Як зазначено вище, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року у справі №760/12325/19 зупинено виключно вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. від 10 січня 2019 року №123, на підставі якого відкрито виконавче провадження №58850040.

Тобто, підстави для зупинення виконавчих дій з виконання виконавчого провадження №58848005 були відсутні.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що в межах виконавчого провадження №58848005 приватним виконавцем були здійснені дії, направлені на звернення стягнення на нерухоме майно шляхом його реалізації на електронному аукціоні.

Вказує, що 11 вересня 2019 року приватним виконавцем у відповідності до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» складено Акт про реалізацію предмета іпотеки у зв`язку з продажем нерухомого майна на електронному аукціоні, а також у відповідності до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року, винесена постанова про зняття арешту з майна, накладеного на підставі:

- постанови про арешт майна боржника №58850040 від 09.04.2019 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича;

- постанови про арешт майна боржника №58848005 від 09.04.2019 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича;

- постанови про арешт майна боржника №58292911 від 07.08.2019 Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №33155702 від 22.06.2012 ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві.

З викладеного випливає, що зняття арешту з нерухомого майна було здійснено приватним виконавцем у зв`язку з переходом права власності на це майно до переможця електронних торгів.

Зняття арешту з нерухомого майна здійснено приватним виконавцем у повній відповідності до норм чинного законодавства України, в саме, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року.

Так, статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах.

У свою чергу п.7 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року, встановлено, що не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову).

З викладеного випливає, що висновок суду щодо того, що приватний виконавець був позбавлений можливості в рамках зведеного виконавчого провадження виносити постанову про зняття арешту з майна, що був накладений у виконавчому провадженні, яке входить до складу зведеного та вчинення виконавчих дій у якому зупинено на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2019 у справі №760/12325/19, не є обґрунтованим.

Незастосування судом норм матеріального права, що підлягали застосуванню, підтверджується наступним.

Виходячи зі змісту оскаржуваної ухвали, суд при її прийнятті керувався нормами ст.ст.1, 2, 18, 34 та 35 Закону України «Про виконавче провадження», якими визначено, зокрема, засади виконавчого провадження, обов`язки виконавців, підстави та строки зупинення виконавчих дій.

Як зазначено вище, судом першої інстанції при розгляді справи залишено поза увагою той факт, що винесення приватним виконавцем оскаржуваної постанови було обумовлено фактом реалізації нерухомого майна з електронних торгів.

Вважає, що з цих підстав судом при розгляді питання законності зняття арешту з майна боржника мали бути, але не були застосовані норми ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», що визначає підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника, та норми п.7 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року, що визначають наслідком розрахунків за придбане на електронному аукціоні майно та перехід права власності на нього обов`язок виконавця щодо зняття всіх арештів та заборон, накладених на таке майно.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець був позбавлений можливості в рамках зведеного виконавчого провадження виносити постанову про зняття арешту з майна, що був накладений у виконавчому провадженні, яке входить до складу зведеного та вчинення виконавчих дій, у якому зупинено дій на підставі ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2019 року у справі №760/12325/19.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу

м. Києва Корольова В.М. перебуває зведене виконавче провадження №58855246 до складу якого входить ВП 58848005, ВП №58850040, стягувачем у якому є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», боржником - ОСОБА_1 .

09 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58848005 з виконання виконавчого листа №2-2514/11, виданого 14.06.2012 року Солом`янським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 1 558 807 грн 19 коп. заборгованості, 95 500 грн штрафу, 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього - 1 656 127 грн 19 коп.

09 квітня 2019 року в рамках виконавчого провадження №58848005 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про арешт всього майна, що належить боржнику.

09 квітня 2019 року в рамках виконавчого провадження №58848005 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладеного арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім того, 09 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58850040 з виконання виконавчого напису №123 виданого 10.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. про звернення стягнення на нежилі приміщення з №1 (один) по №7 (сім) (групи приміщень №27 (двадцять сім) в літ. А, загальною площею 63,50 кв.м., розташовані: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 .

09 квітня 2019 року в рамках виконавчого провадження №58850040 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нежилі приміщення з №1 (один) по №7 (сім) (групи приміщень №27 (двадцять сім) в літ. А, загальною площею 63,50 кв.м., розташовані: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 .

Також, 10 квітня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу

м. Києва Корольова М.А. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднано виконавчі провадження №58848005, №58850040 у зведене виконавче провадження №58855246.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2019 року у справі №760/12325/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. від 10 січня 2019 року за зареєстрованим номером у реєстрі під №123 у виконавчому провадженні № 58855246.

На виконання зазначеної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2019 року у справі №760/12325/19, 26.06.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №123 виданого 10.01.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. про звернення стягнення на нежилі приміщення з №1 (один) по №7 (сім) (групи приміщень №27 (двадцять сім) в літ. А, загальною площею 63,50 кв.м., розташовані: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 .

11 вересня 2019 року в рамках зведеного виконавчого провадження №58855246 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про зняття арешту з майна, а саме нежилих приміщень №1 (один) по №7 (сім) (групи приміщень №27 (двадцять сім) в літ. А, загальною площею 63,50 кв.м., розташовані: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , який накладено у відповідності до постанови про арешт майна боржника №25550040 від 09.04.2019, постанови про арешт майна боржника №58848005 від 09.04.2019 року.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом ст. 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 18 Закону №1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ст. 48 Закону № 1404-VIII).

Згідно з п.2 ч.1 ст.34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 1 ст.35 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктом 2, частини першої статті 34 цього Закону - до розгляду питання по суті.

Відповідно до п.17 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року (в редакції станом на 02.05.2019 року) за наявності обставин, передбачених статтею 34 Закону, виконавець виносить постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, крім випадків, визначених Законом.

За наявності підстав для зупинення вчинення виконавчих дій з виконання одного виконавчого провадження, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження, зведене виконавче провадження зупиняється лише в частині виконання цього виконавчого провадження.

Згідно з ч.4 ст.35 Закону №1404-VIII арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Частиною 5 ст.35 Закону №1404-VIII визначено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного виконавця від 11.09.2019 року про зняття арешту з майна в рамках зведеного виконавчого провадження №58855246, до якого входять виконавчі провадження №58850040 та №58848005, знято арешт майна, накладений постановою приватного виконавця від 09.04.2019 року в рамках виконавчого провадження №58850040 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. від 10 січня 2019 року №123, щодо якого на момент зняття такого арешту було зупинено стягнення на підставі ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2019 року у справі №760/12325/19, а відтак і вчинення виконавчих постановою приватного виконавця від 26.06.2019 року.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, що приватний виконавець був позбавлений можливості в рамках зведеного виконавчого провадження виносити постанову про зняття арешту з майна, що був накладений у виконавчому провадженні, яке входить до складу зведеного та вчинення виконавчих дій, у якому зупинено дії на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2019 року у справі №760/12325/19, а тому його дії не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов вірного висновку, що скарга ОСОБА_1 про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича від 11 вересня 2019 року про зняття арешту з майна у зведеному виконавчому провадженні №58855246 підлягала до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» та залишення без змін ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 28 липня 2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: