Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/284/22
Провадження № 2/670/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Корчової А.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа -- Орган опіки та піклування в особі Віньковецької селищної ради Хмельницького району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому, із врахуванням уточнених позовних вимог, просив: зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також не перешкоджати неповнолітній сестрі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спілкуватись із сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити йому наступні способи участі у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : особисте спілкування щовихідних, тобто у суботу та неділю кожного тижня щомісячно, з 10 години по 13 годину разом з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах колишнього Віньковецького району поза межами проживання відповідачки, а саме АДРЕСА_1 , в присутності матері дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі він не перебував, сумісно не проживав, але у них є спільна дитина -- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того позивач є батьком інших двох дітей від шлюбу з ОСОБА_7 , з якою він проживає у шлюбі: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час являється повнолітнім, та неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої позивач заявив позовні вимоги як її законний представник.

Позивач зазначив, що фактично з самого часу народження дочки ОСОБА_6 у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини та її відвідуванні, оскільки ОСОБА_3 почала створювати штучні перешкоди стосовно неможливості його нормального спілкування із своєю дочкою. Будь-які намагання ОСОБА_1 нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, бо відповідачка перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися із дитиною, налагодити нормальний зв`язок із нею та брати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення.

Крім того неповнолітня дочка позивача ОСОБА_9 також бажає спілкуватись з сестрою ОСОБА_6 , однак відповідачка цьому перешкоджає.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання висновку щодо усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою до органу опіки та піклування Віньковецької селищної ради, після чого 04.05.2022 року комісією з питань захисту прав дитини було прийняте рішення, відповідно до якого йому було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з дочкою ОСОБА_6 та у її вихованні згідно наступного порядку: щовихідних з 10 години 00 хвилин по 13 годину 00 хвилин в межах району в присутності матері, рекомендовано громадянці ОСОБА_3 поважати батьківські права ОСОБА_1 та не чинити перешкод щодо спілкування батька з дитиною.

Однак із часу прийняття даного рішення відповідачка його ігнорувала та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з донькою та участі у її вихованні, і всі намагання позивача спілкуватись з дитиною викликають агресію з боку відповідача, яка веде себе грубо, висловлюється нецензурними словами та жестами на його адресу.

Тому враховуючи, що вирішити дане питання шляхом переговорів та взаємних поступок із відповідачкою не вдається, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із позовною заявою.

Ухвалою судді від 23.06.2022 року у справі відкрите провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2022 року підготовче провадження закрите та цивільна справа призначена до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позові, та просили задовольнити.

Також позивач пояснив, що 14.05.2022 року у вихідний день разом з дочкою ОСОБА_9 він приїхав до дочки, але ОСОБА_3 проігнорувала його приїзд та намір спілкуватись з дитиною і не дала йому можливості навіть побачити її. 28.05.2022 року, в суботу, він знову приїхав у смт. Віньківці, щоб побачити дочку і поспілкуватись з нею, але відповідач знову такої можливості не надала. ОСОБА_10 неодноразово телефонував ОСОБА_11 , щоб погодити години побачень із дочкою, але вона на дзвінки не відповідає та заблокувала його телефон.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_12 у суді позовні вимоги не визнали.

Зокрема ОСОБА_3 пояснила, що ніяких перешкод у спілкуванні батька з дитиною вона не вчиняє, а 14.05.2022 року вона не дозволила йому бачитись з дочкою, бо він приїхав із своєю дружиною ОСОБА_7 . Водночас відповідачка не заперечує, щоб ОСОБА_1 спілкувався з дочкою, бачився з нею, брав участь у її вихованні, і щоб дитина знала свого батька. Однак з огляду на те, що дочці на теперішній час виповнилось 2 роки 3 місяці, то з врахуванням її віку, стану здоров`я, частих повітряних тривог, недопущення стресових ситуацій у незнайомій обстановці, відповідачка проти постійних побачень батька з дитиною поза межами її місця проживання. При цьому відповідачка вважає, що спілкування її дочки із зведеною сестрою ОСОБА_9 можливе лише після того, як у батька з дитиною налагодяться стосунки.

Представник Органу опіки та піклування в особі Віньковецької селищної ради Хмельницького району -- Пуківська О.С. у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування і вважає, що в інтересах дитини позов підлягає до задоволення.

Неповнолітня ОСОБА_5 , яку суд заслухав у присутності її законного представника,матері ОСОБА_7 , підтримала вимоги позовної заяви щодо її спілкування із неповнорідною сестрою ОСОБА_6 , та пояснила, що 22.09.2022 року вона вже бачилась із ОСОБА_6 , гралась з нею у парку, і надалі бажає постійно спілкуватись.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого.

Встановлено, що позивач та відповідачка у зареєстрованому шлюбі не перебували, проживають порізно та є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

На теперішній час малолітня ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 проживає окремо від дитини в с. Підлісний Мукарів Кам`янець-Подільського району.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Віньковецької селищної ради щодо усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, затвердженого рішенням виконавчого комітету Віньковецької селищної ради від 13.10.2022 року № 190, ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_5 доцільно визначити такі способи участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 : зустрічі що вихідних, тобто в суботу та неділю кожного тижня щомісячно з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. разом із донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах Віньковецької громади, поза межами місця проживання доньки з мамою, в присутності матері. Рекомендовано ОСОБА_3 поважати батьківські права ОСОБА_1 та не чинити перешкод у спілкуванні з дочкою ОСОБА_6 .

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини).

Статтею 7 СК України визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

За змістом цієї норми дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частини 7, 8).

Відповідно до ст. 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 15 «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Із положень ст. 153 СК України слідує, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як передбачено ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 259 СК України права та обов`язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри. Брати та сестри, зокрема ті, які не проживають разом, мають право на спілкування. Мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню. Повнолітні особи мають право брати участь у вихованні своїх неповнолітніх братів та сестер, незалежно від місця їхнього проживання.

Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

ЄСПЛ рішенням у справі «М.С. v. Ukraine» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

При цьому ЄСПЛ зазначав, що наразі існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення (Neulingerand Shuruk v. Switzerland, заява № 41615/07, п. 135, ECHR 2010).

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, заява № 31111/04, п. 54, ECHR, 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, заява №10383/09, п. 100, ECHR, 16 липня 2015 року).

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на спілкування з ними та підтримання з батьками регулярних особистих стосунків. У свою чергу, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню та розвитку дитини. Право одного з батьків на спілкування з дитиною може бути обмежене тільки інтересами дитини та/або правами іншого з батьків.

Зібрані докази вказують на те, що малолітня ОСОБА_4 проживає окремо від свого батька ОСОБА_1 та неповнорідної сестри ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 характеризується позитивно, забезпечений житлом, має постійний заробіток та сталу роботу. Позивач цікавиться життям дочки, сплачує на її утримання аліменти, виявляє бажання спілкуватися з нею, брати активну участь у вихованні дитини, а ОСОБА_3 перешкоджає їх зустрічам з різних причин, внаслідок чого порушене право позивача підлягає захисту.

Водночас, визначаючи порядок і способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою, суд враховує усі обставини спірних правовідносин, а саме вік малолітньої ОСОБА_4 , особливості її розвитку та прив`язаність до матері, проживання позивача і дочки у різних населених пунктах, які розташовані на значній відстані.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне обрати порядок і спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою згідно з його позовними вимогами, проти чого відповідачка у суді фактично не заперечувала, і як зазначено у висновку органу опіки та піклування.

Разом з тим суд вважає за необхідне з врахуванням зауважень відповідачки місцем побачень позивача та неповнорідної сестри з дитиною визначити також місце проживання матері, так і поза межами її місця проживання у її присутності, із урахуванням стану здоров`я дитини та її розпорядку дня, що в повній мірі буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Керуючись ст. 141, ст. 153, ст. 155, ст. 157, ст. 159, ст. 259 СК України, ст.ст. 10-13, ст. 17, ст. 19, ст. 81, ст. 82, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа -- Орган опіки та піклування в особі Віньковецької селищної ради Хмельницького району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із дочкою та неповнорідною сестрою -- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) та неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання - АДРЕСА_2 ,) наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою та неповнорідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

-- щовихідних, тобто у суботу та неділю кожного тижня щомісячно, з 10 до 13 години в межах колишнього Віньковецького району Хмельницької області у присутності матері дитини за місцем її проживання та поза межами її місця проживання із урахуванням стану здоров`я дитини та її розпорядку дня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 26.01.2023 року.

Суддя О.М. Волкова