Справа № 570/84/23
провадження № 2/570/448/2023
У х в а л А

09 січня 2023 року

Рівненський районний суд в особі судді Кушнір Н.В., перевіривши виконання вимог ст.175-177, 184 ЦПК України при подачі цивільного позовуОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Соснівської селищної ради Рівненського району про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

покликаючись на добровільну відмову від права оренди земельної ділянки площею 9,4066 га. к.н. :02:006:0009, позивач у поданій до суду 09 січня 2022 року заяві просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03 лютого 2021 року №8/57-21-ДО.

Таким чином, зі змістом позовної заяви вбачається, що предметом позову є договір оренди земельної ділянки площею 9,4066 га. к.н. :02:006:0009, розташованої на території Соснівської селищної ради Рівненського району Рівненської області.

Усі справи, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, розглядаються судом за встановленими правилами підсудності, а їх порушення є ознакою незаконності рішення. Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності одночасно пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою додатково "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

ВССУ у своєму листі N 6-47/0/9-12 від 10.07.2012 (лист ВССУ N 6-47/0/9-12) зазначає, що територіальна підсудність збільшується колом цивільних справ у спорах, рішення яких віднесено до повноважень суду першої інстанції (ст.108-114 ЦПК України).

Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що створюються із приводу нерухомого майна. Відповідно до положень ст.181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позов про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.364 , 367 ЦК ).); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.370 , 372 ЦК ); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договором найму житлового приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з вимог ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем майна або основної його частини. У разі якщо між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо кількох об`єктів нерухомого майна, розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, правила виключної підсудності, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року, яка набрала законної сили 19 липня 2020 року, у Рівненській області утворено Рівненський район (з адміністративним центром у місті Рівне) у складі територій Бабинської сільської, Березнівської міської, Білокриницької сільської, Бугринської сільської, Великомежиріцької сільської, Великоомелянської сільської, Головинської сільської, Городоцької сільської, Гощанської селищної, Деражненської сільської, Дядьковицької сільської, Здовбицької сільської, Здолбунівської міської, Зорянської сільської, Клеванської селищної, Корецької міської, Корнинської сільської, Костопільської міської, Малинської сільської, Малолюбашанської сільської, Мізоцької селищної, Олександрійської сільської, Острозької міської, Рівненської міської, Соснівської селищної, Шпанівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, згідно адміністративно-територіальної реформи до Рівненського району приєднано населені пункти, що перебували у складі інших районів.

Водночас, відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

На даний час закону України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів Верховною Радою України не ухвалено.

Таким чином, юрисдикція Рівненського районного суду Рівненської області поширюється не на всі населені пункти Рівненського району Рівненської області, утвореного 17 липня 2020 року.

Отже, суд не погоджується з доводами позивача про те, що справа підсудна Рівненському районному суду Рівненської області.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Відповідно до ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи про розгляд іншого суду за встановленою цією Кодексом підсудністю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, розглядається на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Згідно з ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана одному суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу, має бути прийнята до провадження судом, яким вона надіслана.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.30, 31, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Соснівської селищної ради Рівненського району Рівненської області про розірвання договору оренди землі передати за підсудністю до Березнівський районний суд Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір Н.В.