Справа № 538/1875/23
Провадження № 2/538/503/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що він починаючи з листопада 2006 року мав у володінні та користуванні будинок АДРЕСА_1 . Факт належності йому будинку з 2006 року підтверджується довідками № 01.3-06/309 від 09.06.2023 року - за період з 2006 року по 2010 рік, № 01.3-06/223 від 13.04.2023 року - за період з 2011 року по 2015 рік, № 01.3-06/224 від 13.04.2023 року - за період з 2016 року по 2020 рік, № 01.3-06/212 від 05.04.2023 року - за період з 2021 року по даний час. Довідки видані на підставі Погосподарських книг Сенчанської сільської ради, які є основним засобом обліку наявності домоволодінь та руху жителів села у відповідності до визначеного погосподарського номеру нерухомого майна. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована.

Станом на 1985-1988 р.р. власника житлового будинку, не було виявлено і право власності на нього ні за ким не було зареєстровано. З листопада 2006 року він почав проживати в даному будинку після проживання в ньому осіб, які вибули з території сільської ради у невідомому напрямку, який нікому не належав і власника якого він не зміг знайти. За період його проживання (володіння) даним будинком - з листопада 2006 року і по даний час - ніхто не претендував на нього, ніякі власники з відповідними правовстановлюючими документами не з`являлися. Представники сільської ради бачили і знали, що він відкрито володіє даним будинком, добросовісно відноситься до виконання своїх обов"язів як його господар: своєчасно сплачує комунальні платежі, проводе ремонтні роботи. Йому сільською радою надано у користування земельну ділянку орієнтовною площею 0.08 га під житловим будинком у користування, що підтверджується довідкою сільської ради від 27.04.2023 року за № 02-10/42.

При зверненні позивача до КП "Лубенське МБТІ" за наданням інформації про реєстрацію даного об`єкта нерухомості (житлового будинку) та власника будинку, 01.06.2023 року він отримав Інформаційну довідку, що право власності на будинок не зареєстроване, відповідно власника немає, а отже ніхто не має ніяких майнових прав на даний об`єкт нерухомості. Технічного паспорту та інших документів чи технічної документації на житловий будинок не було, тому він звернувся до ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» за виготовленням технічного паспорту. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок не є аварійним та придатний до користування.

Позивач неодноразово звертався до Сенчанської сільської ради з клопотанням про те, щоб визнали за ним право власності на дане домоволодіння, оскільки він понад 15 років безперервно користується даним нерухомим майном. Сенчанська сільська рада йому відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо він має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, йому необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Враховуючи викладене, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з"явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 починаючи з листопада 2006 року має у володінні та користуванні будинок АДРЕСА_1 . Факт належності йому будинку з 2006 року підтверджується довідками № 01.3-06/309 від 09.06.2023 року - за період з 2006 року по 2010 рік, № 01.3-06/223 від 13.04.2023 року - за період з 2011 року по 2015 рік, № 01.3-06/224 від 13.04.2023 року - за період з 2016 року по 2020 рік, № 01.3-06/212 від 05.04.2023 року - за період з 2021 року по даний час (а.с.9,10,11,12). Довідки видані на підставі Погосподарських книг Сенчанської сільської ради, які є основним засобом обліку наявності домоволодінь та руху жителів села у відповідності до визначеного погосподарського номеру нерухомого майна. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована.

Станом на 1985-1988 роки власника житлового будинку, що є предметом цього позову, не було виявлено і право власності на нього ні за ким не було зареєстровано.

З листопада 2006 року позивач почав проживати в даному будинку після проживання в ньому осіб, які вибули з території сільської ради у невідомому напрямку, який нікому не належав і власника якого він не зміг знайти. За період проживання позивачем (володіння) даним будинком - з листопада 2006 року і по даний час - ніхто не претендував на нього, ніякі власники з відповідними правовстановлюючими документами не з`являлися. Представники сільської ради бачили і знали, що позивач відкрито володіє даним будинком, добросовісно відноситься до виконання своїх обов"язів як його господар: своєчасно сплачує комунальні платежі, проводе ремонтні роботи.

Позивачеві сільською радою надано у користування земельну ділянку орієнтовною площею 0.08 га під житловим будинком у користування, що підтверджується довідкою сільської ради від 27.04.2023 року за № 02-10/42 (а.с.13). На даний час право власності на землю позивач не може оформити, так як житловий будинок, який на ній знаходиться, не належить йому на праві власності.

При зверненні позивача до КП "Лубенське МБТІ" за наданням інформації про реєстрацію даного об`єкта нерухомості (житлового будинку) та власника будинку, 01.06.2023 року він отримав Інформаційну довідку, що право власності на будинок не зареєстроване, відповідно власника немає, а отже ніхто не має ніяких майнових прав на даний об`єкт нерухомості (а.с.14). Позивач звернувся до ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» за виготовленням технічного паспорту. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок не є аварійним та придатний до користування, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 33,9 кв.м (а.с.15-19).

Позивач неодноразово звертався до Сенчанської сільської ради з клопотанням про те, щоб визнали за ним право власності на дане домоволодіння, оскільки він понад 15 років безперервно користується даним нерухомим майном. Сенчанська сільська рада йому відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо він має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, йому необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У розумінні цієї статті володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів нерухомим майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття, зокрема про те, що особа, у якої він придбав майно, не мала права його відчужувати: тобто якщо не спростовується факт його добросовісності як обов`язкової умови володіння з метою набуття права власності.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред"явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв"язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Як встановлено судом, з 2006 року позивач користується вказаним майном, ніхто не звертався до нього з вимогою залишити житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач використовує будинок для постійного місця проживання, регулярно сплачує комунальні платежі, утримує будинок та прибудинкову територію в належному санітарно-технічному стані.

З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування ОСОБА_1 житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 з листопада 2006 року, а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за ОСОБА_1 на вказаний будинок, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 344, 397 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 206, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на житловий будинок (А-1), 1972 року побудови, загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м, огорожа № 1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області В.А. Бондарь