ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №585/1023/23

Номер провадження 22-ц/816/1320/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Толюпою Ольгою Олександрівною

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року у складі судді Шульги В.О., ухваленого в м. Ромни Сумської області, повний текст якого складено 29 червня 2023 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина» про усунення перешкод в користування майном шляхом надання доступу до приміщення,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ-Х111 № 12100 від 20 червня 2017 року вона є власником 6,2639 відсотків майнового фонду КСП «Промінь».

Загальними зборами співвласників майнових паїв КСП «Промінь» від 03 липня 2020 року їй виділено в натурі наступне майно: приміщення ремонтної майстерні на суму 25 140 грн та резервуар 2 м. куб. на суму 320 грн.

Факт передачі їй майна підтверджується також актом № 2 від 03 липня 2020 року, яким вищевказане майно передано позивачу в індивідуальну власність. Вище вказане майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З моменту виділення вищевказаного майна їй не надають доступу до її приміщення працівники іншого співвласника майна, а саме ТОВ «Калина», у зв`язку із цим вона не може завершити процедуру реєстрації майна, оскільки технік БТІ не може потрапити до приміщення, щоб зробити актуальний технічний паспорт.

Вказувала, що охорона відповідача не надає доступ до приміщення без будь-яких пояснень. Даний факт підтверджується заявою позивача про вчинення злочину до Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області від 28 листопада 2022 року та талоном-повідомленням єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію № 10556 від 27 грудня 2022 року.

Таким чином, вона як власник майна приміщення ремонтної майстерні та резервуару за адресою: АДРЕСА_1 фактично позбавлена можливості забезпечити обслуговування свого майна, так як відповідач не допускає її до свого приміщення та чинить їй перешкоди.

Посилаючись на вищевказані обставини, просила усунути їй перешкоди в користуванні майном, а саме приміщення ремонтної майстерні та резервуаром за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути на її користь з ТОВ «Калина» судові витрати.

РішеннямРоменського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року у задоволенні ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Толюпа О.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що факт не допуску ОСОБА_1 на територію, де знаходиться її майно підтверджується численними зверненнями її до працівників поліції.

Вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ-Х111 № 12100 від 20 червня 2017 року позивач є власником 6,2639 відсотків майнового фонду КСП «Промінь». Загальними зборами співвласників майнових паїв КСП «Промінь» від 03 липня 2020 року ОСОБА_1 виділено в натурі наступне майно: приміщення ремонтної майстерні на суму 25 140 грн та резервуар 2 м. куб. на суму 320 грн. Факт передачі їй майна підтверджується також актом № 2 від 03 липня 2020 року.

Зазначає, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття такого права з фактом його державної реєстрації.

Від ТОВ «Калина» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вважає, що позивачем не доведено те, що вона є власником спірного майна та що їй чиняться перешкоди з боку ТОВ «Калина».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія СУХ111 №12100 виданого 20 червня 2017 року Миколаївською сільською радою Роменського району Сумської області, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Промінь», розташованого в с. Миколаївка, Роменського району Сумської області. Відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай затвердженого зборами співвласників 07 квітня 2001 року. Загальна вартість майна майнового фонду підприємства на 01 березня 2015 року становить 409485 грн, частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 25650 грн, або 6,2639 відсотка (а.с. 14).

З довідки Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області від 04 травня 2020 року № 02-35/238 вбачається, що згідно книги обліку співвласників майнових паїв КСП Промінь та виборки списків співвласників майнових паїв КСП Промінь станом на 28 жовтня 2018 року обліковується майно КСП Промінь: за ТОВ «Калина» на суму 43 гривні; ОСОБА_2 на суму 75617 грн; ОСОБА_3 на суму 10598 грн; гр. ОСОБА_4 на суму 1537 грн; гр. ОСОБА_1 на суму 25650 грн; гр. ОСОБА_5 на суму 203 грн. (а.с. 51).

Відповідно доакту № 2 від 03 липня 2020 року приймання-передачі в індивідуальну власність виділеного майна, головою комісії з вирішення майнових питань колишнього КСП «Промінь» ОСОБА_5 передано, а власником свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) сері СУ-ХІІІ № 12100 ОСОБА_1 прийнято в індивідуальну власність таке майно: приміщення рем. майстерні та резервуар 2 м.куб. розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 15).

28 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Роменського РВП ГУНП України в Сумській області з заявою про вчинення злочину, в якій вказала, що загальними зборами співвласників майнових паїв КСП «Промінь» від 3 липня 2020 року ОСОБА_1 виділено в натурі таке майно: приміщення ремонтної майстерні на суму 25140 грн. та резервуар 2 м.куб. на суму 320 грн. З моменту виділення вказаного майна ОСОБА_1 , не надають доступ до її приміщення працівники іншого співвласника майна, а саме ТОВ «Калина». Просила внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування щодо посадових осіб ТОВ «Калина» за фактом скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 356 КК України, ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України та визнати її ОСОБА_1 потерпілою від кримінальних правопорушень (а.с. 10-11).

Листом Роменське РВП ГУНП України в Сумській області повідомило ОСОБА_6 про те, що її звернення зареєстровано в ЖЄО Роменського РВП № 9736 від 28 листопада 2022 року та розглянуто. Одночасно повідомило, що даний матеріал було спрямовано до Варвинського відділення поліції в м. Варва в зв`язку з опитуванням представників ТОВ «Калина» (а.с. 12).

З талону повідомлення єдиного обліку №10556 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що 27.12.2022 о 09:07 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.12.2022 о 09:07 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрували приміщення як новобудову на себе, але, від 20.06.2017р. ним володіє заявниця згідно рішення майнової комісії. На разі агропідприємство перешкоджає користуванню заявниці. Акт прийому передачі від 3 липня 2020р. Заявник: ОСОБА_1 . Заяву зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Роменський РВП ГУНП в Сумській області за № 10556 (а.с. 13).

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що їй чиняться перешкоди у користуванні майном і такі перешкоди чинить саме відповідач.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПк України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що ТОВ «Калина» чинить перешкоди та унеможливлює доступ до майна, яке було передане їй в індивідуальну власність, а саме: приміщення ремонтної майстерні та резервуару, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, ОСОБА_1 не доведено факт того, що саме ТОВ «Калина» чиняться їй перешкоди у користуванні спірним майном.

Також, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірне майно знаходиться у користуванні ТОВ «Калина» і вона зверталася до відповідача про надання доступу до належного їй майна.

Факт звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою про чинення їй ТОВ «Калина» перешкод у користуванні майном не є належним доказом чинення перешкод їй саме відповідачем, оскільки як убачається із матеріалів іншої заяви позивачки до правоохоронних органів, ОСОБА_1 чиняться перешкоди агропідприємством «Кернел».

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі про те, що не допуск відповідачем позивачки на територію, де знаходиться її майно підтверджується її зверненнями до органів поліції, оскільки як убачається з матеріалів справи, 27 лютого 2022 року ОСОБА_1 зверталася із заявою до Роменського РВП ГУНП в Сумській області, що агропідприємство «Кернел» «Дружба-нова» зареєструвало за собою новобудову за адресою: АДРЕСА_1 і чинить позивачці перешкоди у користуванні майном, яким вона володіє. Отже, вказане повідомлення свідчить про те, що перешкоди позивачці у користуванні у даному випадку вчинено не ТОВ «Калина», а іншою юридичною особою.

Відтак, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Толюпою Ольгою Олександрівною залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов