ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 жовтня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/53/22

Головуючий у першій інстанції Крупина А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1286/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2022 року (місце ухвалення м. Носівка, дата складання повного тексту 23.09.2022) у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилались на те, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам) спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливість цього проекту полягає у тому, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 22.11.2018.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначені документи, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі до 17 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Всупереч умовам договору відповідачка належним чином обов`язки перед банком не виконала внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20.08.2021 становить 23 978, 52 грн, в тому числі: заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 22 508, 56 грн; заборгованість за пенею та комісією 1 469, 96 грн.

У позові АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 22.11.2018 у розмірі 23 978, 52 грн станом на 20.08.2021.

Заочним рішенням Носівського районного суду від 23.09.2022 у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Обґрунтовуючи рішення суд виходив з того, що позивачем не надано жодного належного доказу щодо надання відповідачу кредиту шляхом встановленого ліміту на видану кредитну платіжну картку Мonobank та позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник АТ «Універсал Банк» Македон О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Носівського районного суду від 23.09.2023 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення Споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунків вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася. За адресою реєстрації, згідно даних конвертів, які були повернуті до суду, адресат відсутній за вказаною адресою. Дані про місце реєстрації відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджуються довідкою (а.с. 40). Крім того, судова поштова кореспонденція була направлена відповідачці на електронну адресу та в додаток «Вайбер».

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково та скасування рішення суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що 22.11.2018 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк»» відкрило відповідачці поточний рахунок у гривні та банк встановив кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору (а.с. 9).

Згідно даних анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 22.11.2018, відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с. 10-24).

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.11.2018 укладеного між Універсал Банк та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 20.08.2021 за відповідачкою наявна заборгованість на загальну суму 23 978, 52 грн, у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 22 508, 56 грн, заборгованість за пенею та комісією 1 469, 96 грн (а.с. 6-8).

Згідно довідки про наявність рахунку ОСОБА_1 має активну картку № НОМЕР_1 (а.с. 136 зворот).

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту вбачається, що клієнту ОСОБА_1 18.11.2018 00:58 було встановлено суму кредитного ліміту 10 000, 00 грн, 31.05.2019 21:03 збільшено до 17 500,00 грн (а.с. 154 зворот).

Довідка про рух коштів по картці НОМЕР_1 містить інформацію за період з 22.11.2018 по 20.08.2021, в якій зазначено кредитний ліміт 17 500, 00 грн, заборгованість 32 951, 96 грн, баланс на початок періоду 10 000, 00 грн (а.с. 137-154).

З вказаної вище довідки вбачається, що станом на 23.11.2018 залишок після операції становив 9 747, 50 грн, та 31.05.2019 кредитний ліміт було підвищено на 7 500, 00 до 17 500 (а.с. 153 зворот, 149), відповідачка користувалась кредитними коштами, розраховувалась ними в магазині, поповнювала мобільний рахунок, знімала готівку у банкоматі.

ОСОБА_1 до банківської установи із заявою про закриття карткового рахунку не зверталася.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного належного доказу щодо надання відповідачу кредиту шляхом встановленого ліміту на видану кредитну платіжну картку Мonobank та позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі.

Однак, погодитись з такими висновками районного суду не може апеляційний суд через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2018 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк»» відкрило відповідачу поточний рахунок у гривні та банк встановив кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору (а.с. 9).

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Таким чином, між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір в рамках банківського проекту «monobank» відповідно до вимог чинного законодавства, за яким остання отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Разом з тим, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.11.2018, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, розміщених на сайті: https://www.monobank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідачка ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування.

У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача(www.monobank.ua) змінювалися АТ «Універсал Банк».

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с. 10-21).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Проте, позивачем не надано доказів, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, оскільки до матеріалів справи не надано доказів підписання цифровим підписом ОСОБА_1 актуальних Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифів, Таблиці розрахунку вартості кредиту, Паспорту споживчого кредиту, як не містять і доказів відкриття цих файлів, та відповідно накладення цифрових підписів, завантаження вказаних файлів разом з за стосунком проєкту Monobank, не свідчить про ознайомлення та їх підписання, за відсутності у матеріалах справи таких доказів.

Як вбачається з матеріалів справи особисто ОСОБА_1 підписано лише анкету заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 9).

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача процентів за користування коштами та віднесення їх до тіла кредиту.

Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» посилається на те, що згідно п. 5.23 розділу ІІ Умов та правил, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.

Однак, зважаючи на те, що колегією суддів оцінені як неналежний доказ надані позивачем Умови та Правила банківських послуг, про що зазначено вище, відсутні підстави для задоволення вимог банку в частині збільшення тіла кредиту на розмір нарахованих відсотків, що вбачається з довідки про рух коштів по картці.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що стягненню підлягає саме сума тіла кредиту у розмірі 17 499, 14 грн (17 500 0,86 = 17 499, 14).

Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16.09.2020.

З наявного у справі розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 22 508, 56 грн в який враховано відсотки за прострочення по кредиту, та які не підлягають стягненню, оскільки як вже зазначалось вище, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, та свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача процентів за користування коштами та віднесення їх до тіла кредиту.

Використання ОСОБА_1 кредитної картки та часткове повернення нею коштів не свідчить про те, що вона знала і розуміла, як це передбачено вимогами законодавства, умови зміни розміру кредитного ліміту, порядку та розміру нарахування процентів, отже, сам по собі факт користування такими коштами не породжує виникнення обов`язку сплати інших нарахувань, крім суми фактично отриманих коштів. Подібного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18.03.2019 у справі № 751/861/17-ц.

З наявного в матеріалах справи руху коштів по картці вбачається, що станом на 14.10.2019 залишок коштів після операції становив 0,86 грн, а вже з листопада 2019 року почалось нарахування відсотків за прострочення по кредиту, які віднесені позивачем до тіла кредиту (а.с. 137).

Проте, доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків та штрафних санкцій банком не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду, тому такі дії позивача не відповідають суті відносин, оскільки проценти та штрафні санкції за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отримані кошти.

Отже, виходячи з вищенаведеного, а також зважаючи на те, що відповідачці було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 17 500 грн, і остання систематично користувався коштами та частково погашала заборгованість за фактично отриманими коштами, залишок після операцій станом на 14.10.2019 становив 0,86 грн (а.с. 137), таким чином, ОСОБА_1 фактично не повернуто Банку грошові кошти, які є тілом кредиту у розмірі 17 499, 14 грн (17 500 0,86 = 17 499, 14), які підлягають до стягнення.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ч.1 п.3, 4 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 17 499, 14 грн заборгованості за тілом кредиту. В задоволені позову в частині стягнення відсотків, пені та комісії слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і задовольняє позов частково, відповідно до вищенаведених правил належить провести розподіл судових витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 1 657, 10 грн у рахунок відшкодування судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 485, 65 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2022 року - скасувати.

Позовні вимоги акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження юридичної особи: 04114, вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ЄДРПОУ - 21133352) 17 499 (сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн 14 коп заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження юридичної особи: 04114, вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ЄДРПОУ - 21133352) 1 657, 10 грн у рахунок відшкодування судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 485, 65 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 30.10.2023.

Головуючий Судді :