УХВАЛА

06 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 522/1515/16-ц

провадження № 61-14759ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Носова Вікторія Іванівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 , про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 , звернулася до суду зі скаргою, в якій просила:

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О.

від 13 березня 2023 року в рамках ВП № НОМЕР_1 про стягнення

з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 766 717,67 грн;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О.

від 14 березня 2023 року в рамках ВП № НОМЕР_1 про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 на суму 8 434 394,38 грн;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О.

від 14 березня 2023 у рамках ВП № НОМЕР_1 про накладення арешту на майно ОСОБА_1 на суму 8 434 394,38 грн.

Приморський районний суд міста Одеси ухвалою від 20 квітня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Одеський апеляційний суд постановою від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 20 квітня 2023 року в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О.

від 13 березня 2023 року в рамках ВП № НОМЕР_1 про стягнення

з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 766 717,67 грн скасував.

Провадження у справі в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської обласної Русецької О. О. від 13 березня 2023 року в рамках ВП № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 766 717,67 грн закрив.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.

16 жовтня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Носова В. І., на постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня

2023 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України

(тут і далі - у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Щодо змісту касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Носова В. І., була сформована в системі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи, зокрема, стягувачу ОСОБА_2 , щодо якої відсутні відомості про її реєстрацію у системі «Електронний суд», копій цієї касаційної скарги заявницею не надано.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху, а заявниці надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи (стягувачу) копії касаційної скарги.

Слід звернути увагу заявниці на те, що відповідно до частини восьмої

статті 14 ЦПК України реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Водночас, необхідно зауважити, що 29 червня 2023 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», який набрав чинності 21 липня 2023 року та введений в дію 18 жовтня 2023 року.

Щодо сплати судового збору

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів (посадових осіб) державної виконавчої служби. Водночас, у частині другій статті 4 наведеного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, проте визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг на всі судові рішення без винятків.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18) дійшов висновку, що якщо за подання скарги на дії державного виконавця до суду першої інстанції законом не встановлено для заявника обов`язок сплачувати судовий збір, то в разі оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Також частина друга статті 3 та стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачають звільнення від сплати судового збору чи пільги зі справляння судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Такий об`єкт справляння судового збору у зазначених нормах відсутній.

Зазначені положення поширюються на подання апеляційних і касаційних скарг на усі, без винятку, ухвали суду, які підлягають оскарженню, та рішення за наслідками їх перегляду, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв до суду першої інстанції, за результатами розгляду яких постановлено відповідні ухвали.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року

у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22) зазначила, що Верховний Суд застосовує коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в разі подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі. Особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 0,2 = 536,80 грн).

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі

429,44 грн (536,80 грн х 0,8), за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною другою статті 393 ЦПК України визначено, що у разі,

якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків, а саме: 1) надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів; 2) додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Носова Вікторія Іванівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська