Провадження № 2/750/1506/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.

секретаря Ауешевої М.Ю.,

за участі прокурора - Абдужабарової І.П., відповідача,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в:

21.07.2023 року Чернігівська окружна прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 23144 грн. 76 коп., які перерахувати в дохід Державного бюджету України за реквізитами: UА0025739; одержувач ГУК у Черніг. обл./тг м.Чернігів/24060300, , банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.) та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Чернігівської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 3 692 грн. 16 коп., які перерахувати в дохід місцевого бюджету за реквізитами: UА 0025739; отримувач ГУК у Черніг. обл./тг м.Чернігів/24060300, , банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.).

В обґрунтування позову, зазначив, що вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.01.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 09.10.2021, приблизно о 14 год. 31 хв., автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався зі сторони вул.Коцюбинського по вул.Гонча в напрямку вул.Чернишевського в місті Чернігові. Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_1 неправильно оцінив дорожню обстановку та відповідно не реагував на її зміну, здійснив виїзд на червоне світло (забороняючий рух) світлофора регульованого перехрестя вул. Гонча та просп.Перемоги в місті Чернігові, при необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі не зупинився перед світлофором, продовжив рух на перехресті вул.Гонча та просп.Перемоги в м.Чернігові, при виникненні небезпеки, яку об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з тролейбусом типу «АКСМ 321», номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався зі сторони вул. Олега Міхнюка по проспекту Перемоги в напрямку вул.Мстиславська в місті Чернігові. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир тролейбусу типу «АКСМ 321», номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради в період з 09.10.2021 по 27.10.2021, що становить 18 ліжко-днів та підтверджується довідкою про втрати КНП «Чернігівська міська лікарня №2» №3 від 02.03.2023. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 23 144,76 грн.; за рахунок коштів міського бюджету - 3 692,16 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні прокурор позов підтримала.

Представник Чернігівської міської ради подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Представник Національної служби здоров`я України подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач проти позову заперечував, оскільки відшкодував кошти на лікування ОСОБА_2 , а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до такого висновку.

Вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.01.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. І ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 09.10.2021, приблизно о 14 год. 31 хв., автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався зі сторони вул. Коцюбинського по вул. Гонча в напрямку вул.Чернишевського в місті Чернігові.

Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_1 неправильно оцінив дорожню обстановку та відповідно не реагував на її зміну, здійснив виїзд на червоне світло (забороняючий рух) світлофора регульованого перехрестя вул. Гонча та просп. Перемоги в місті Чернігові, при необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі не зупинився перед світлофором, продовжив рух на перехресті вул.Гонча та просп.Перемоги в м.Чернігові, при виникненні небезпеки, яку об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з тролейбусом типу «АКСМ 321», номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався зі сторони вул.Олега Міхнюка по проспекту Перемоги в напрямку вул.Мстиславська в місті Чернігові.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир тролейбусу типу «АКСМ 321», номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому середньої та нижньої третин правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, закритих переломів внутрішньої кісточки правого гомілкового суглобу та заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків з вивихом ступні дозаду та дозовні, які утворились за непрямим механізмом при поєднанні підвертання ступні з її згинанням та ротацією навколо осі кінцівки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк понад 21 добу.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради в період з 09.10.2021 по 27.10.2021, що становить 18 ліжко-днів та підтверджується довідкою про втрати КНП «Чернігівська міська лікарня №2» №3 від 02.03.2023. Витрати на 1 ліжко-день складають: заробітна плата = 816,71 грн.; нарахування на заробітку плату = 174,29 грн.; господарські витрати = 7,00 грн.; витрати на харчування = 9,70 грн.; придбання медикаментів = 236,95 грн.; витрати на оплату послуг (крім комунальних) = 35,90 грн.; оплата комунальних послуг та інші витрати = 205,12 грн. Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування з 09.10.2021 по 27.10.2021 становить 26 836,92 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 23 144,76 грн.; за рахунок коштів міського бюджету - 3 692,16 грн.

Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Чернігівської міської ради, витрачених на лікування потерпілої, в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 3 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Згідно із ч. 1 ст.1166 ІДК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Відповідно до п.З постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у яком перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

З 01.04.2020 змінено механізм фінансування КНП «Чернігівська міська лікарня №2» і здійснюється Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Чернігівська міська лікарня №2» та НСЗУ Договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0403-Е420-Р000 та Ж3625-Е421-Р000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.

Згідно статуту КНП «Чернігівська міська лікарня №2» є лікарняним (амбулаторним) закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги первинної, вторинної/спеціалізованої, третинної/високоспеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходи із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я.

Засновником, власником та органом управління майном КНП «Чернігівська міська лікарня №2» є Чернігівська міська рада. Підприємство є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Фінансування діяльності Підприємства здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого та державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Таким чином, медичні послуги надано КЕПТ «Чернігівська міська лікарня №2» на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Чернігівська міська лікарня №2».

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Послуги КНП «Чернігівська міська лікарня №2», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1086.

НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.

В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілої ОСОБА_2 , котра перебувала на стаціонарному лікуванні з вини ОСОБА_1 - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Чернігівська міська лікарня №2», дані кошти необхідно стягнути з ОСОБА_1 та зарахувати до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 статті 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ч.5 ст. 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Конституційний Суд України у рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 у справі №1-1/99 визначив, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Європейський суд з прав людини у справі «Менчинська проти Російської Федерації» висловив таку позицію: «...сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави...».

Згідно зі ст.18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.

Відповідно до ст.89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я.

Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Таким чином, відповідно до положень Конституцій України право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб`єктів.

Невідшкодування витрат, здійснених КНіЧ «Чернігівська міська лікарня № 2» за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 906/506/18, від 11.04.2019 у справі № 904/583/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18.

Згідно висновку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема: повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Слід також зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 викладено правову позицію, якою визначено, що незалежно від причин неможливості самостійно звернутися до суду вже сам факт не звернення уповноваженого органу з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому надано повноваження органу виконавчої влади.

Належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів.

Уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.

Згідно з Положенням про Національну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 (далі - Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.

Основними завданнями НСЗУ є: реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.

НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.

Відповідно до п.5 п.п.14 Положення НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст.16 зазначеного Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і' несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Чернігівська міська рада зареєстрована як юридична особа з організаційно-правовою формою - орган місцевого самоврядування, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і не перебуває в процесі припинення, кінцеве рішення про державну реєстрацію припинення юридичної особи в реєстрі відсутнє.

Таким чином Чернігівська міська рада є органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Засновником, власником та органом управління майном КНП Чернігівська міська лікарня №2» є Чернігівська міська рада, а тому кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину повинні бути зараховані на відповідний рахунок місцевого бюджету.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1)якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Чернігівською окружною прокуратурою листом від 13.03.2023 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення.

Національна служба здоров`я України, згідно листа від 27.03.2023, підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування ОСОБА_2 , не вбачає, зазначаючи, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ.

Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Національної служби здоров`я України свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних (державних) коштів, внаслідок чого не надходять кошти до державного бюджету, порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.

Чернігівською окружною прокуратурою листом від 13.03.2023 повідомлено Чернігівську міську раду про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави.

Відповідно до листа Чернігівської міської ради від 17.03.2023, останньою заходи, спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , не вживалися та вживались в подальшому не будуть.

Зважаючи на те, що уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої, внаслідок чого не надходять кошти, зокрема до місцевого бюджету, в даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування інших хворих, порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Вказане свідчить про бездіяльність НСЗУ та Чернігівської міської ради. А тому Чернігівська окружна прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Чернігівської міської ради про відшкодування витрат, затрачених на лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 23 144,76 грн. на користь державного бюджету України та в сумі 3 692,16 грн. на користь місцевого бюджету в особі Чернігівської міської ради.

Враховуючи вище викладене, позов Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, треті особи Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради підлягає задоволенню

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 23144 грн. 76 коп., які перерахувати в дохід Державного бюджету України за реквізитами: UА0025739; одержувач ГУК у Черніг. обл./тг м.Чернігів/24060300, , банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Чернігівської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 3692 грн. 16 коп., які перерахувати в дохід місцевого бюджету за реквізитами: UА0025739; отримувач ГУК у Черніг. обл./тг м.Чернігів/24060300, , банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.).

Стягнути з ОСОБА_1 2684 грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.10.2023.

Суддя Л.В. Карапута