УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
17 жовтня 2023 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про зняття арешту з майна,
16.10.2023 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про зняття арешту з легкового транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 .
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.
1. Відповідно до вимог пункту п`ятого частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Згідно з частиною шостою цієї статті у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Як передбачено частиною п`ятою статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Позивач згідно з відповіддю № 275567 від 17.10.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 14.09.2022 № 49/0/9-22 належить до територіальної підсудності Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Як передбачено ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Оскільки позови про зняття арешту з майна пред`являються за правилами виключної підсудності, а саме за місцезнаходженням такого майна, а позивач, хоча і зареєстрований в межах територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, однак фактично проживає в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, а відповідно й майно, з якого він просить зняти арешт, перебуває разом з ним, а тому вказаний позов не підсудний Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
При цьому, позивач в позовній заяві не вказує, де на цей час зберігається арештоване майно, а саме транспортний засіб «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 .
Отже, позивачу в позовній заяві слід зазначити місцезнаходження транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 . Вказана обставина суттєво впливає на вирішення питання про підсудність цієї справи.
2. За вимогами частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У відповідності до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно із частиною 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Позивачем в позовній заяві зазначено, що ним сплачено судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 12.09.2023 про сплату удового збору розміром 2 736,10 грн, платником в якій вказано ОСОБА_2 , а не позивача.
В цей же час, в автоматизованій системі «Д3» у графі вартісні показники неможливо створити поєднання з підтвердженням казначейства щодо сплати судового збору за подання цієї позовної заяви із платіжною інструкцією № 67002699 від 12.09.2023 на суму 2 735,10 грн. Тобто вказаний судовий збір не зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.
Отже, вказану платіжну інструкцію суд не приймає як належний доказ сплати судового збору.
Таким чином, позивачу необхідно оплатити судовий збір розміром 1 073,60 грн за такими реквізитами:
Отримувач: ГУК у Запорізькій області/
м. Запоріжжя/Вознесенівс./22030101
Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Код класифікації доходів бюджету: 22030101.
Також позивач має змогу скористатись електронним сервісом для сплати судового збору на офіційному веб-порталі Судової влади України.
3. Відповідно до вимог пункту другого частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
В порушення наведеної правової норми назву Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області зазначено із скороченням. Крім того, позивачем не враховані зміни в назві з урахуванням неодноразових реорганізацій державних виконавчих служб у Запорізькій області, що на цей час відносяться до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).
Крім цього, відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 № 6 «Про судову практику про виключення майна з опису» (зі змінами та доповненнями) відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване (аналогічні роз`яснення наводяться також й у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).
В цей же час, у позовній заяві органи виконавчої служби залучені відповідачами, у той час як відповідно до вищезазначених роз`яснень Пленумів вони мають бути зазначені в позовній заяві як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Відповідачами в даному випадку має бути зазначено боржника та стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_3 та Головне управління ДПС (ДФС) у Запорізькій області відповідно.
Отже, позивачеві слід зазначити в позовній заяві нелажних відповідачів та відповідних третіх осіб, зазначивши обов`язкову інформацію відповідно до вимог пункту другого частини 3 статті 175 ЦПК України.
Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом сплати судового збору розміром 1 073,60 грн за реквізитами, зазначеними в мотивувальній частині ухвали, надання оновленої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи) із зазначенням місцезнаходження майна, з якого позивач просить зняти арешт, зазначення належних відповідачів та третіх осіб, вказавши обов`язкову інформацію, що зазначається відповідно до вимог пункту другого частини 3 статті 175 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про зняття арешту з майна залишити без руху.
Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом сплати судового збору розміром 1 073,60 грн за реквізитами, зазначеними в мотивувальній частині ухвали, надання оновленої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи) із зазначенням місцезнаходження майна, з якого позивач просить зняти арешт, зазначення належних відповідачів та третіх осіб, вказавши обов`язкову інформацію, що зазначається відповідно до вимог пункту другого частини 3 статті 175 ЦПК України, 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Соболєва