КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 367/1214/22 Головуючий у суді першої інстанції - Кухленко Д.С.
Номер провадження № 22-ц/824/4497/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та витребування майна від набувача, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із вказаним позовом, відповідно до якого просила: визнати за нею право власності на Ѕ частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер: :01:025:6352 за правом набувальної давності; витребувати в набувачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 Ѕ частики житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та Ѕ частки земельної ділянки, кадастровий номер :01:025:6352.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що ухвалу районного суду про залишення позовної заяви без руху нею було отримано лише 27 вересня 2022 року, що підтверджується відміткою про вручення листа, а також визнається по тексту оскаржуваної ухвали.

Апелянтом зазначено, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху нею було направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви 06 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку, зокрема, надано копії документів, які були долучені до позовної заяви, завірені належним чином, а також належної якості. Крім того, в поданій заяві вказано про неможливість зазначення адреси реєстрації відповідачів, оскільки вказана інформація була невідома позивачці по справі. Однак, судом першої інстанції вказану заяву про усунення недоліків позовної заяви до уваги взято не було.

Доводами апеляційної скарги є також те, що не зазначення місця проживання відповідачів не є підставою для повернення позовної заяви. Так, згідно до чинного законодавства, суд наділений повноваженнями звернутись до компетентних органів для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів по справі. Крім того, апелянт зазначає, що суддя може користуватись даними Єдиного державного демографічного реєстру для перевірки місця проживання відповідачів. У разі відсутності відомостей про місце проживання відповідача по справі суд не повертає позовну заяву позивачеві, а відкриває провадження по справі та повідомляє відповідачів про розгляд справи в оголошеннях на офіційному веб-порталі судової влади України.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що їй не було відомо місце проживання чи перебування відповідачів, оскільки відчуження спірного майна відбулось без її відома й самостійно отримати вказану інформацію ОСОБА_1 можливості не має, оскільки вказана інформація є конфіденційною.

Також апелянт посилається на те, що відповідно до положень статті 28 ЦПК України має право подати позовну заяву за місцезнаходженням майна відповідачів у випадку, якщо їх місце реєстрації проживання чи перебування не відоме.

Оскільки спірне майно знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , то дана справа підсудна Ірпінському міському суду Київської області.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 січня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про долучення документів до матеріалів справи, а саме позовної заяви, яку було повернуто судом першої інстанції.

Апеляційний суд вважає за необхідне вказане клопотання задовольнити й долучити до матеріалів справи оригінал позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 мотивував своє рішення тим, що позивач по справі отримала ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху 27 вересня 2022 року, однак станом на 12 жовтня 2022 року вказані недоліки позовної заяви усунуто не було, а тому існують правові підстави для визнання поданої позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із вказаним позовом, відповідно до якого просила: визнати за нею право власності на Ѕ частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер: :01:025:6352 за правом набувальної давності; витребувати в набувачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 Ѕ частики житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та Ѕ частки земельної ділянки, кадастровий номер :01:025:6352 (а.с.1-82).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без рухута встановлено строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання даної ухвали, а саме: зазначити місце проживання або останнє відоме перебування відповідачів по справі, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також надати якісні копії документів, доданих до позовної заяви (а.с.87-88).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала копію вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху 27 вересня 2022 року (а.с.98).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.99).

Відповідно до положень частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень ч.ч.1-6 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ виходить із того, що, реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Чинне законодавство передбачає лише зазначення у позові переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. При цьому обсяг доказів визначається сторонами у справі.

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що позивачем в позовній заяві було наведено обґрунтування заявлених позовних вимог, а також зазначено перелік документів (доказів), які вона бажає подати разом із позовною заявою на підтвердження заявлених позовних вимог.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримала ухвалу суду першої інстанції про залишення її позовної заяви без руху 27 вересня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.98).

Таким чином, останнім день для усунення недоліків поданої позовної заяви слід вважати 07 жовтня 2022 року.

Так, апелянтом було надано підтвердження, що заяву про усунення недоліків позовної заяви нею було подано засобами поштового зв`язку 06 жовтня 2022 року, тобто в межах строку, встановленого судом ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2022 року(а.с.130).

Таким чином, суд першої інстанції не врахувавши час, який потрібен для пересилання поштової кореспонденції, що об`єктивно не залежав від дії позивача по справі, дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для повернення поданої позовної заяви у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви.

Крім того, щодо посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не було зазначено місця реєстрації проживання чи перебування відповідачів по справі, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , то апеляційний суд виходить із наступного.

Так, із тексту поданої позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 посилається на те, що їй не було відомо зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідачів по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В матеріалах справи також наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 лютого 2022 року, з якої вбачається, що 25 січня 2022 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Шех К.Г. було здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:025:6352 за ОСОБА_3 (розмір частки 1/3), ОСОБА_4 (розмір частки 1/3), ОСОБА_5 (розмір частки 1/3) (а.с.13-14).

Відповідно до положень п.п.14.1-14.2 Розділу XIV Архівне зберігання нотаріальних документів приватним нотаріусом, Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса є власністю держави і перебувають у володінні та користуванні приватного нотаріуса у зв`язку із здійсненням ним нотаріальної діяльності. Приватний нотаріус зобов`язаний забезпечити надійне зберігання документів діловодства та архіву протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності. Архів приватного нотаріуса складають документи, створювані приватним нотаріусом у зв`язку із здійсненням ним нотаріальної діяльності, та сформовані у справи із зазначенням строків їх зберігання, за винятком документів поточного діловодства.

Вказане свідчить, що у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Шех К.Г. наявні документи, які можуть засвідчити місце реєстрації проживання чи перебування відповідачів по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 й суд першої інстанції не був позбавлений можливості витребувати у вказаного приватного нотаріуса документи щодо проведеної державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, зокрема, які б містили необхідну інформацію щодо місця реєстрації проживання/перебування відповідачів.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для повернення позовної заяви були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заявнику позовної заяви з підстав, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв