Справа № 487/1111/23
Провадження № 2/487/1117/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача (в режимі відеоконференції) Колеснікова В.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом заступника керівника окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним та скасування свідоцтва та знесення житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом заступника керівника окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним та скасування свідоцтва та знесення житлового будинку.

28 липня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

01 серпня 2023 року надійшла відповідь на відзив.

02 серпня 2023 р. надійшла заява представника відповідача про закриття провадження. Заява мотивована тим, що фактичним позивачем у цій справі є держава, а тому прокурор зобов`язаний довести, а суд встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені. Прокурор просить захистити право, що належить не державі, а територіальній громаді. Держава не є власником земельної ділянки комунальної власності, а тому: у держави відсутнє приватне право «користування та розпорядження», яке може бути захищено судом цивільної юрисдикції; між державою та ОСОБА_2 відсутні приватні відносини. Разом з тим держава просить суд знести житло відповідача, оскільки, на думку прокурора, ОСОБА_2 не дотримався архітектурних, будівельних, санітарних, інших норм і правил. Посилаючись на ч. 7 ст. 376 ЦК України, ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначає, що з таким позовом звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю. Прокурор не має права здійснювати заходи архітектурно-будівельного контролю та робити висновки про порушення «будівельних норм» поза межами процедур, визначених законом, а також з власної ініціативи звертатись до суду із позовом про знесення об`єктів будівництва. Представник відповідача вважає, що оскільки держава не є учасником цивільних відносин щодо користування земельною ділянкою комунальної власності і її позов про знесення обґрунтовано порушеннями архітектурних, містобудівних, санітарних норм, відносини між ОСОБА_2 та державою є публічно-правовими, а тому спір слід розглядати за правилами адміністративного судочинства. Просить закрити провадження у справі в частині вимог держави до ОСОБА_2 «усунути перешкоди … шляхом знесення житлового будинку…».

25 серпня 2023 року надійшла заява представника Миколаївської міської ради про розгляд справи без участі представника.

28 вересня 2023 року надійшло заперечення позивача на заяву про закриття провадження, яке обґрунтоване тим, що позов прокурора містить детальне обґрунтування підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Миколаївської міської ради. Незаконна забудова земельної ділянки прибрежної смуги Бузького лиману є порушенням установлених державою вимог земельного, водного, містобудівного законодавства, а також порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних ресурсів. У постанові від 09.11.2016 у справі № 6-1403цс-16 Верховний Суд України зазначив, що, коли позивач (орган державної влади) звертається до суду як власник земельної ділянки за захистом порушеного цивільного права, такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний із вирішенням питання щодо права на землю. Оскільки заявлені прокурором вимоги спрямовані на захист цивільного права держави в особі уповноваженого нею органу на земельну ділянку Миколаївської міської ради та з огляду на характер правовідносин і суб`єктний склад сторін спору, справа № 487/1111/23 підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Держава в особі Миколаївської міської ради у спірних правовідносинах здійснює не владні управлінські функції зі здійснення контролю у сфері регулювання земельних відносин, а повноваження власника відповідної земельної ділянки. Також вважає необґрунтованим твердження адвоката щодо неможливості прокурора звернення до суду про знесення об`єктів нерухомості на підставі ч. 7 ст. 376 ЦК, ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки прокурор звернувся до суду із позовною вимогою знесення (демонтаж) житлового будинку на підставі ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України як усунення перешкод власнику Миколаївській міській раді у користуванні земельною ділянкою водного фонду, а не у зв`язку зі «здійсненням самочинного будівництва» чи «самовільного зайняття земельної ділянки». Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном (пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17). Зайняття земельної ділянки, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цією ділянкою. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод (пункт 99 постанови ВП ВС від 18.01.2023), зокрема заявити негаторний позов про демонтаж спорудженого на земельній ділянці об`єкта нерухомого майна. З урахуванням викладеного, прокурор просить відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про закриття провадження у справі № 487/1111/23 в частині відповідної позовної вимоги.

28 вересня 2023 року надійшло заперечення ОСОБА_2 на клопотання (заяву), яке обґрунтовано тим, що Миколаївська міська рада як особа, яка набула статусу позивача, не надала жодної заяви по суті та не прокоментувала позов держави, який поданий для захисту інтересів громади, яка із позовом не зверталась (ст. 13 ЦПК) та є самостійним від держави учасником цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 ЦК). Миколаївська міська рада як конституційний орган, який наділений правомочностями представляти інтереси територіальної громади (а не держави) у суді, має висловити правову позицію щодо: наявності або відсутності у прокурора права подавати позов держави для захисту права власності територіальної громади, зокрема з огляду на ст. 131-1, ч. 1 ст. 143 Конституції України, ст.ст. 18-1, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; (не) відповідності втручання у право на мирне володіння майном та право на повагу до житла (ст. 8, ст.1 Протоколу №1 Конвенції) з урахуванням як: відсутності закону, який передбачає можливість знесення нерухомого майна, право на яке відповідач набув згідно вимог ч.ч. 3, 4 ст. 331 ЦК за фактами введення будинку в експлуатацію та державної реєстрації права власності; порушення принципу належного врядування органами влади, а отже непропорційності втручання.

Відповідач (його представник) вважає за необхідне почути від "позивача" правову позицію та бажає реалізувати своє право ставити питання такому учаснику справи (п. ч. 1 ст. 43 ЦПК). Враховуючи викладене, просить Суд: 1. Визнати обов`язковою явку Миколаївської міської ради до судових засідань. 2. Запропонувати представнику Миколаївської міської ради повідомити: - чи має держава суб`єктивне право власності на земельну ділянку комунальної власності [з метою захисту якого держава звернулась із позовом] , як це стверджує прокурор та чи порушене це право (за його наявності); - чи виконує орган місцевого самоврядування під час виконання своїх самоврядних функцій, зокрема управління комунальним майном, функцію захисту інтересів держави; - чи є позови ради про знесення майна в межах міста Миколаєва - позовами, які подані в інтересах держави та чи є держава в таких позовах фактичним позивачем; - ставлення ради до порушення державою Конституції України, узурпації самоврядних функцій органів місцевого самоврядування щодо управління комунальним майном, представництва громади у суді (ст.ст. 18-1, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

29 вересня 2023 року надійшло клопотання представника відповідача, в якому він просить повернути державі відповідь на відзив або встановити відповідачу 10-денний строк на подання заперечень, посилаючись на те, що прокурором подано відповідь на відзив, але суд не встановлював строк для подання відповіді на відзив та строк на подання заперечень.

29 вересня 2023 року надійшло заперечення представника відповідача на клопотання (заяву) прокурора від 27.09.2023. Представник відповідача зазначає, що твердження прокурора є взаємовиключними. Прокурор надав докази, що власником земельної ділянки є територіальна громада міста Миколаєва. Отже саме громаді як самостійному учаснику цивільних відносин належить своє цивільне право - право власності на земельну ділянку комунальної власності, і саме громада може здійснити своє цивільне право виключно через органи місцевого самоврядування (ст. 172 ЦК), зокрема шляхом звернення до суду (ч. 1 ст. 16 ЦК) із позовом про усунення перешкод у користуванні комунальним майном (ст. 391 ЦК). Цей позов ініціювала не громада, в особі міської ради як уповноваженого органу на представництво її інтересів у суді (ст. 172 ЦК, ст. 18-1, ч. 5 ст. 60 Закону №280/97-ВР), а тому цей позов не є позовом власника. Визначення прокурором уповноваженим органом Миколаївської міської ради не змінює обставини, що фактичним позивачем у цій справі є держава (mutatis mutandis, постанова ВП ВС від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц, пункт 81), а не територіальна громада. Миколаївська міська рада залучена у справу як представник держави, має процесуальні права та обов`язки держави (абз. 2 ч. 5 ст. 56, ч. 1 ст. 57 ЦПК), отже не є представником громади у цій справі і не може захищати її інтереси. Прокурор для цілей ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК зобов`язаний довести "які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду" (mutatis mutandis, постанова Об`єднаної палати ВС ЦКС від 13.03.2023 року у справі №389/1796/20).

Оскільки носієм цивільного права "користування та розпорядження майном" (ст.391 ЦК), а саме земельною ділянкою комунальної власності, є територіальна громада, а не позивач, держава не має жодного приватного (цивільного) права (інтересу), яке може бути захищено судом цивільної юрисдикції. Прокурор обґрунтував свій позов про знесення будинку тим, що ОСОБА_2 ніби-то порушив містобудівні, будівельні та інші подібні норми. Своєю заявою від 27.09.2023 року він стверджує, що "незаконна забудова земельної ділянки ... також порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних ресурсів, оскільки унеможливлює реалізацію державної політики ...". Відсутність у держави права власності на земельну ділянку комунальної власності, а також твердження прокурора про порушення містобудівних та будівельних норм, створення перешкод у реалізації державної політики свідчать, що між державою та ОСОБА_2 цивільні відносини відсутні, а наявні публічно-правові відносини щодо дотримання містобудівних та будівельних правил (постанова ВС КАС від 07.10.2020 року у справі №802/3825/14-а).

Відносини з дотримання замовниками будівництва державних правил і норм не характеризуються юридичною рівністю (ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 318 ЦК), а є відносинами між фізичної особи та суб`єктом владних повноважень, і спори щодо таких відносин підлягають розгляду адміністративним судом. Враховуючи викладене представник відповідача просить заяву ОСОБА_2 задовольнити, про що прийняти ухвалу із наданням відповідей на аругументи сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, заперечував щодо закриття провадження в частині вимог, щодо визнання явки представника Миколаївської міської ради обов`язковою.

Представник відповідача не визнав позов, підтримав подані ним клопотання (заяви) з підстави викладених у них.

Вислухавши пояснення сторін, вирішуючи подані клопотання (заяви) суд дійшов такого.

Щодо закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, прокурор обґрунтовував неналежне, на його переконання, здійснення захисту інтересів держави Миколаївською міською радою як уповноваженим органом, яка знала про порушення інтересів держави, проте не вжила самостійно жодних заходів представницького характеру з метою захисту прав держави та територіальної громади на земельну ділянку комунальної власності.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст. 14 Конституції України).

Всі землі в межах території України є об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель (ст. 4 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель»).

Відповідно до частини 1 ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

До того ж, підставою для набуття територіальною громадою в особі Миколаївської міської ради права комунальної власності на землю є передача їй землі державою. Оскільки право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів, кожне порушення закону щодо безпідставного заволодіння комунальною власністю є порушенням державних інтересів.

Відтак суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що держава не є учасником цивільних відносин щодо користування земельною ділянкою комунальної власності.

Вимога прокурора про знесення спорудженого на спірній земельній ділянці об`єкта нерухомості спрямована на усунення власнику перешкод у фактичному користуванні та розпорядженні цим майном та відповідає способу захисту, передбаченому статтею 391 ЦК України та пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України. Відтак, заявлені прокурором вимоги спрямовані на захист цивільного права держави в особі уповноваженого нею органу на земельну ділянку Миколаївської міської ради, а тому підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про закриття провадження в частині вимог усунути перешкоди шляхом знесення житлового будинку.

Щодо визнання обов`язковою явку представника Миколаївської міської ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

При цьому, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (частина третя статті 211 ЦПК України).

Цим правом скористалась Миколаївська міська рада подавши заяву 25.08.2023.

Беручи до уваги мотиви клопотання сторони відповідача ставити питання позивачу, враховуючи участь у справі прокурора, суд не вбачає підстав для визнання обов`язковою явки представника Миколаївської міської ради.

Також суд враховує, що ст. 93 ЦПК України передбачена можливість письмового опитування учасників справи як свідків.

Щодо клопотання про повернення відповіді на відзив або встановлення строку на подання заперечень.

Відповідно до пункту 12 частини 2 ст. 197 ЦПК України, в підготовчому засіданні суд встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ЦПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 180 ЦПК України, заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасникам справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи, що протягом підготовчого провадження Окружною прокуратурою м. Миколаєва подано відповідь на відзив 01.08.2023, суд вважає необхідним встановити відповідачу строк для подання заперечень 10 днів з дня отримання ухвали.

Враховуючи викладене, підготовче засідання слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 43, 56, 179-180, 197, 198, 211, 260, 353 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Колеснікова В.В., про закриття провадження в частині вимог усунути перешкоди шляхом знесення житлового будинку.

Відмовити в задоволенні заяви про визнання обов`язковою явки Миколаївської міської ради.

Відкласти підготовче засідання на 29 листопада 2023 року на 14:30 год.

Встановити відповідачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для подання заперечень, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06 жовтня 2023 року.

Суддя З.М.Сухаревич