Ухвала

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 554/9229/21

провадження № 61-12315 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 грудня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківська районна у місті Полтаві рада, про поділ земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

1. У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила поділити належні їй та ОСОБА_1 , на праві спільної сумісної власності, земельну ділянку з кадастровим номером :18:008:0347 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та земельну ділянку з кадастровим номером :18:008:0348 з цільовим призначенням «для ведення садівництва» на території домоволодіння на АДРЕСА_1 , згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року, а саме: виділити у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 550 кв. м (82 кв. м, +432 кв. м, +36 кв. м), варіант № 4-1, додаток № 8 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року зафарбовано в зелений колір; виділити у її ( ОСОБА_2 ) власність земельну ділянку загальною площею 445 кв. м (269 кв. м +159 кв. м +17 кв. м), варіант № 4-1, додаток № 8 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року зафарбовано у жовтий колір, у спільному користуванні співвласників її ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_1 залишити земельну ділянку площею 58 кв. м, варіант № 4-1, додаток № 8 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року зафарбовано в червоний колір.

2. Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 27 грудня 2022 року позов задоволено. Поділено належні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на праві спільної сумісної власності, земельні ділянки з кадастровим номером :18:008:0347 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» площею 0,100 га, та земельну ділянку з кадастровим номером :18:008:0348 з цільовим призначенням «для ведення садівництва» площею 0,0053 га на території домоволодіння на АДРЕСА_1 , згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022року, а саме: виділено у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 550 кв. м (82 кв. м, +432 кв. м, +36 кв. м), варіант № 4-1, додаток № 8 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року зафарбовано в зелений колір, виділено у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 445 кв. м (269 кв. м +159 кв. м +17 кв. м), варіант № 4-1, додаток № 8 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року зафарбовано в жовтий колір, у спільному користуванні співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено земельну ділянку площею 58 кв. м, варіант № 4-1, додаток № 8 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року зафарбовано в червоний колір. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

3. Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року (повний текст якої складено 28 липня 2023 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_3 , залишено без задоволення, а рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 грудня 2022 року - без змін.

4. У серпні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана засобами поштового зв`язку 15 серпня 2023 року) на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 грудня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення щодо поділу земельних ділянок, згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року (варіант № 4-1, додаток № 8) та ухвалити нове рішення, яким поділити вказані земельні ділянки, згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № 26 від 31 травня 2022 року (варіант № 3-2, додаток № 7).

5. Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - скаржнику необхідно було визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги у справі № 554/9229/21, підтвердивши його розмір належними доказами, та сплатити (доплатити) його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

6. На виконання вимог вказаної ухвали Верховного Суду скаржник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій зазначив, що вартість його земельної ділянки з кадастровим номером :18:008:0347 становить 28 017,21 грн, максимальна вартість земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером :18:008:0347 становить 28 017,21 грн. На підтвердження наведених обставин ОСОБА_1 надав довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 12 вересня 2023 року, унікальний реєстраційний номер 201-206580865.

7. З урахуванням наведеного, ціна позову в цій справі, в якій заявлено вимогу майнового характеру (про поділ земельних ділянок), становить 56 034,42 грн (28 017,21 + 28 017,21).

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

10. Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

12. Оскільки ціна позову в цій справі становить 56 034,42 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн), зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

13. Крім цього, ні касаційна скарга, ні заява про усунення недоліків касаційної скарги не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

14. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

15. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

16. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

17. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

18. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

19. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

20. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

21. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

22. Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

23. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

24. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківська районна у місті Полтаві рада, про поділ земельних ділянок за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 грудня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров