Справа № 309/5218/22
Провадження № 2/309/988/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Савицький С.А.

за участю секретаря судового засідання Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням. Посилається на те, що проживала в шлюбі з ОСОБА_2 з 26.07.2003 року, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду від 20.12.2016 року.

За час проживання у шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хустського районного суду від 15.01.2021 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повнолітнього віку.

В 2021 році син сторін ОСОБА_5 вступив на денну форму навчання фізичного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» строком навчання до 2025 року. 03.04.2022 року йому виповнилось 18 років і відповідно до рішення Хустського районного суду, відповідач припинив сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

01.09.2021 року нею укладено договір про навчання ОСОБА_6 за кошти фізичних осіб з ДВНЗ «Ужгородський національний університет». Крім оплати за навчання, вона несе витрати по оплаті гуртожитку, проїзду сина з м.Хуст до м.Ужгород, харчуванню, одежі, купівлі необхідної літератури та канцелярського приладдя.

Зазначила, що відповідач є молодим за віком, приватний підприємець, має у власності майно, яке здає в оренду та отримує додатковий прибуток.

Оскільки батько в добровільному порядку надавати будь-які кошти на навчання сина не бажає, вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача до завершення дитиною навчання.

На підставі наведеного, просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі по 4500 гривень, до закінчення ним навчання у ВНЗ, але не більше як до досягнення 23 річного віку.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Перегінець О.Г. в судове засідання не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Одночасно просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені з розглядом справи.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Гайду О.І. в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.Адвокат Гайду О.І. подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на наведені у відзиві обставини. Посилається на те, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітню дитину, має незначні доходи, а тому не має можливості сплачувати кошти на навчання сина.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників судового розгляду в судове засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 року за час якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Хустського районного суду від 20.12.2016 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Хустського районного суду від 15.01.2021 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 набув повноліття.

01.09.2021 року між ОСОБА_1 та ДВНЗ «Ужгородський національний університет» в особі ректора, укладено договір про навчання фізичних та юридичних осіб. Відповідно до даного договору ОСОБА_3 проходить навчання за денною формою, спеціальність 125 кібербезпека.

Відповідно до договору, освітня послуга становить 78800 грн. Розмір оплати за навчальний рік становить 19700 грн.

Згідно довідки № 118/2021 від 10.11.2022 р., виданої деканом фізичного факультету УЖНУ на даний час ОСОБА_3 є студентом другого курсу, денної форми навчання.

З наявних у матеріалах справи квитанцій вбачається, що позивачкою сплачено кошти за 2021рік в сумі 19700 і за перший семестр 2022 року - 9850 грн.

На даний час ОСОБА_3 знятий з реєстрації місця проживання в м.Хуст та зареєстрований в гуртожитку ДВНЗ УЖНУ №3 кімната № 147. Проживання в гуртожитку є платним і з 01.09.2021 року по 01.07.2022 року, з 01.09.2022 року по 01.11.2022 року позивачкою сплачено за проживання дитини в гуртожитку кошти в сумі 5200 і 2400 грн. відповідно.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Судом встановлено, що відповідач не несе ніяких витрат у зв`язку з навчанням сина у вищому навчальному закладі. Щодо тверджень відповідача як одну з причин неможливості сплати коштів за навчання сина - сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд констатує, що обов`язок по утриманню та вихованню неповнолітніх дітей покладається на батьків у рівних частках, а відтак позивачка також несе витрати по утриманню неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно поданих до матеріалів справи відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сторони володіють на праві приватної власності по 1/2 частині житлового будинку та земельної ділянки. Крім того, відповідач має у особистій приватній власності житловий будинок, що свідчить про його стабільний майновий стан.

Представником відповідача надано до суду довідку від 09.12.2022 року, видану Хустською ДПІ ГУ ДПС у Закарпатській області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року здійснював підприємницьку діяльність на умовах спрощеної системи оподаткування обліку та звітності і сума його доходу за вказаний період становить 47300 грн.

Виходячи із наявних у справі обставин суд дійшов висновку, про можливість відповідачем надавати своїй дитині допомогу у зв`язку з її навчанням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одяг, харчування, канцелярські приладдя, підручники тощо. Суд також зазначає, що згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування свого сина, який навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, матеріальний стан позивачки, а також інші обставини які мають істотне значення, приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі по 3500 гривень і до закінчення навчання.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як вбачається, 09.11.2022 року між адвокатом Перегінець О.Г. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат надає правову допомогу в цивільному процесі. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру, довідки № 10ц від 08.12.2022 року,розрахунку судових витрат від 09.12.2022 року, ОСОБА_1 сплатила адвокату Перегінець О.Г.5300 грн. А отже документально підтвердженими витратами на правову допомогу, яку понесла позивач ОСОБА_1 у даній справі є саме 5300 грн. і такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 223, 247, 274, 277, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 198-200 Сімейного Кодексу України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у вищому навчальному закладі в розмірі по 3500 грн. щомісяця, починаючи 22.11.2022 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, за умов продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 5300 ( п`ять тисяч триста)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.