Справа № 570/2248/23
Номер провадження 2/570/770/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.

за участю секретаря судового засідання Ганцева В.В.,

учасники справи:

позивач - не з`явився,

відповідач - не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

04 травня 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області через свого представника адвоката Якобчука П.О. (далі представник позивача) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

Позивач звернувся до суду через свого представника із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24 травня 2002 року , в якому народився син ОСОБА_3 2003 року народження . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що протягом останнього часу сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, виникають непорозуміння, відносини погіршилися, з`явилася нервозність у відносинах та недовіра. Зазначає, що між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких стає їхній син та спричиняє йому, та сину душевні страждання. Зданих підстав позивач вважає, що збереження сім`ї та подальше спільне проживання з відповідачем не є можливим.

Відзив до суду не надходив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання за участю сторін на 08 червня 2023 року.

У судове засідання 15 травня 2023 року учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання.

08 червня 2023 року позивач подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

08 червня 2023 року розгляд справи було відкладено на 28 липня 2023 року.

24 липня відповідач подала через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду даної справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами даної справи.

28 липня 2023 року представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

28 липня у судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

28 липня 2023 року розгляд справи було відкладено на 09 серпня 2023 року.

09 серпня у судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

09 серпня розгляд справи було відкладено на 31 серпня 2023 року.

14 серпня відповідач подала через канцелярію суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

26 серпня 2023 року, відповідач була повідомлена про призначення розгляду справи №570/2248/23 через сайт Рівненського районного суду Рівненської області у вигляді: "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме", де вказано, що судове засідання призначене о 08 год. 45 хв. 31 серпня 2023 року.

31 серпня у судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 травня 2002 року, який зареєстровано відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про що 24 травня 2002 року складено відповідний актовий запис № 458, серії І-ГЮ №210376.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 2003 року народження.

Як вбачається із викладених у позовній заяві пояснень позивача, що протягом останнього часу сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, перестали вести спільне господарство, сім`я фактично розпалась.

Відповідач у письмовій заяві визнав позов.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Відповідно до ст.51Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно з ст.112Сімейного кодексуУкраїни є всі підстави для розірвання шлюбу.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням Кобра укладено договір про надання правової допомоги №97/23-4. Згідно ордеру надання правничої допомоги №97/23-4 від 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 його інтереси по даній справі представляє адвокат Якобчук Павло Олександрович.

Як вбачається зі змісту даного договору сторони погодили об`єм та характер правової допомоги, додатковий обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим договором визначений у відповідних додаткових угодах та додатках.

Зі змісту п.3.2 договору про надання правової допомоги від 25 квітня 2023 року вбачається, що адвокат надає правову допомогу за винагороду в розмірі 4000 грн.

Як вбачається із розрахунку вартості робіт адвоката адвокат Якобчук П.О. надав замовнику ОСОБА_1 правову допомогу, а саме: зустріч з клієнтом, обговорення справи, формулювання позиції 500 грн., підготовка та подання позовної заяви 2500 грн. та участь в судових засіданнях 1000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.137ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, встановлені судом взаємовідносини сторін, врегульовані та чітко визначені законом, висновки суду про необхідність та підстави задоволення вимог позивача, враховуючи критерії підходу до визначення розміру судових витрат у практиці Європейського суду з прав людини та висновках Верховного Суду, які, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, мають враховуватися судом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, предмет позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається насторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені нею при подачі позову до суду, тобто 536,80 грн та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 142, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 280-283, 288, 289 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 травня 2002 року, який зареєстровано відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про що 24 травня 2002 року складено відповідний актовий запис № 458 серії НОМЕР_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гладишева Х.В.