Справа № 936/862/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Готра Т.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Воловецького районного суду від 11 листопада 2022 року у справі № 936/862/22 (Головуючий: Софілканич О.А.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що судовим наказом судді Воловецького районного суду Закарпатської області № 300/797/13-ц від 20.08.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку, починаючи з 13.08.2013 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України про Державний бюджет України.

На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Воловецького районного суду від 11 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові немає, так як відповідач у судові засідання не з`являвся, жодних підтверджень свого матеріального становища не надавав та відзив не подавав. Відповідач знаходиться закордоном, участі у житті та забезпеченні дитини він не приймає. Крім цього позивачка наголошує на тому що не може виходити на роботу і повноцінно забезпечувати дітей, так як має від попереднього шлюбу важко хвору дитину інваліда з народження ІІ групи, підгрупи А.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.10.2011 року.

Відповідно до судового наказу судді Воловецького районного суду Закарпатської області №300/797/13-ц від 20.08.2013 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , присуджено стягувати аліменти на утримання дитини- доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку, починаючи з 13.08.2013 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України про Державний бюджет України.

У позовній заяві позивачка зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зріс, у зв`язку з чим просила розмір стягуваних аліментів збільшити, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно.

Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою 1 статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, висловлена правова позиція, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

У свою чергу, позивачем жодним чином не аргументовано підстави для збільшення розміру аліментів, не доведено те, що дитина наразі проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, не надано жодних доказів, які б свідчили про покращення матеріального стану відповідача чи погіршення матеріального стану позивача.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно вважав, що позивачем не надано жодних доказів на обгрунтування необхідності збільшення розміру раніше присуджених аліментів у відповідності до вимог чинного законодавства та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Рішення суду є законне та обґрунтоване і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Воловецького районного суду від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 січня 2023 року.

Головуючий

Судді: