Справа №932/9454/23
Провадження №2/932/2646/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ УКРАЇНА» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди за невиконання договору про надання юридичних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ УКРАЇНА» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди за невиконання договору про надання юридичних послуг.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2023 року справу передано на розгляд судді Кудрявцевій Т.О.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї копіями документів, суд вважає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, звертаючись за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, за своїм місцем реєстрації, позивач керується ч.5 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12.05.1991 р №1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цьогоЗаконута пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно з п.п. 1, 7 ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

За змістом п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У позовній заяві позивач просить суд розірвати договір №02032304 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 02.03.2023 року між нею та ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ УКРАЇНА»; стягнути з ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ УКРАЇНА» суму матеріальних збитків у розмірі 5000,00 грн. через невиконання договору №02032034 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 02.03.2023 року на її користь.

Проте, зі змісту позову не вбачається, що між позивачем та відповідачем виник спір, який стосується захисту прав споживача, що як наслідок вказувало б на наявність підстав для застосування ч.5 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Твердження позивача, що норми ЗУ «Про захист прав споживачів» поширюються на вказані правовідносини є хибним, оскільки в даному випадку не вбачається, що позивач є споживачем товарів чи послуг, оскільки спірні правовідносини виникли на підставі договору фінансової допомоги (договору позики), в яких позивач не виступає споживачем.

А відтак, на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є захистом прав споживача, а тому на них не поширюються вимоги ЦПК України про право позивача на альтернативну підсудність - за його місцем проживання. Отже, вищевказаний позов є непідсудним Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з Відповіді №281221 від 19.10.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуань, місцезнаходженням ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ «УКРАЇНА» є: м. Київ, вул.Антоновича, 58, що в Голосіївському районі м.Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що місцезнаходження відповідача не відноситься до території Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, суд вважає за необхідне даний позов направити за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись ст.ст. 31, 258-261, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ УКРАЇНА» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди за невиконання договору про надання юридичних послуг передати на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О.Кудрявцева