Справа № 952/705/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2023 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вказав, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком. На даний час він навчається в Харківському національному університеті радіоелектроніки, є студентом 1-го курсу денної форми навчання, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу № 48/166 від 03.10.2023. Термін навчання до 31.01.2025.

Позивач стверджує, що йому потрібна матеріальна допомога на період навчання, оскільки змоги самостійно працювати він позбавлений, так як є студентом денної форми навчання. Відповідач є працездатною особою, тому, на його думку, має змогу та повинен надавати допомогу дитині на період її навчання.

Тому позивач просить суд стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до періоду закінчення навчання.

В підготовче засідання сторони не з`явились.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, наполягав на стягненні аліментів на період навчання.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 враховуючи наступне.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

З відповідача ОСОБА_2 рішенням суду від 22.10.2007 було присуджено стягнення аліментів на утримання неповнолітнього на той час сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після досягнення сином ОСОБА_3 повноліття та продовженням навчання на утримання останнього рішенням суду від 13.04.2020 стягувалися аліменти до періоду закінчення строку навчання, а саме до 30.06.2023.

Також судом встановлено, що повнолітній син відповідача на даний час дійсно навчається на денному відділенні Харківського національного університету радіоелектроніки, є студентом 1-го курсу, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу № 48/166 від 03.10.2023. Термін навчання до 31.01.2025.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ст. 199 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 цієї статті Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому на відміну від правовідносин щодо участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, як у формі сплати аліментів, так і у формі сплати додаткових витрат, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, у ст. 199 цього Кодексу передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу).

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається відповідно до положень ст. 200 СК України.

Визначаючи розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14).

Згідно із положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується те, що аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним.

Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. ст. 182, 183, 200, 141, 199 СК України, та враховуючи, що повнолітній син потребує коштів на проїзд до навчального закладу, необхідних канцелярських засобів та матеріалів для процесу навчання, а також продуктів харчування, одягу та інших речей, що забезпечить безперешкодний процес його навчання та розвитку.

За таких обставин, суд, слідуючи принципам розумності та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання останнього на період навчання в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до завершення навчання, тобто до 30.01.2025, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Згідно положень ч.1ст.142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору, що становить 536 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182,198,199,200 СК України, ст.ст. 7, 8, 18, 76, 81, 141, 263-265, 367 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.10.2023 на період його навчання - до 31.01.2025, а в разі продовження навчання - не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн.. 80 коп.), який перерахувати: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету:22030106.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко