справа № 756/1676/21 головуючий у суді І інстанції Белоконна І.В.
провадження № 22-ц/824/1548/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, про визначення порядку участі батька у вихованні та утриманні дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила встановити наступний порядок участі відповідача у вихованні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- відповідач має переважне право на спілкування з дітьми без присутності позивача два вихідних дні у місяць (з п`ятниці вечора до неділі вечора, або з суботи ранку до ранку понеділка) за вибором відповідача та зі згоди позивача. При цьому відповідач забезпечує відвідування дітьми, тобто зобов`язується відвозити та забирати дітей з гуртків та інших позашкільних занять у такі батьківські дні в обов`язковому порядку, якщо графік їх відвідин співпадає з днями переважного права відповідача на спілкування з дітьми;

- відповідач має переважне право на спілкування з дітьми 30 календарних днів поспіль без присутності позивача в період з червня по серпень включно щороку (в літній період року) - на період відпустки відповідача, з правом тимчасового проживання дітей разом з відповідачем за виключенням періоду відпустки позивача та періоду перебування дітей в санаторіях для оздоровлення, таборах або базах відпочинку;

- відповідач зобов`язується отримувати від позивача та відповідно надавати належно оформлений дозвіл на вивезення дітей за кордон України;

- відповідач зобов`язується у дні спілкування з дітьми дотримуватись розпорядку дня для дітей та вимог щодо здорового харчування, що висуваються для дітей відповідно до віку;

- відповідач зобов`язується не чинити перешкод та не наполягати на наданні йому переважного права на спілкування з дітьми одноосібно у день народження позивача та наступні вихідні за днем народження позивача;

- відповідач має переважне право на спілкування з дітьми без присутності позивача в день народження відповідача та наступні вихідні за днем його народження;

- відповідач зобов`язується не чинити перешкод та не наполягати на наданні йому переважного права на спілкування з дітьми одноосібно у державні свята України (дати визначаються відповідно до календаря на поточний рік), Новий Рік (31 грудня та 01 січня), Великдень (дати визначаються відповідно до календаря на поточний рік), Різдво Христове (07 січня та 25 грудня) та наступні за такими днями вихідними днями;

- відповідач має переважне право на спілкування з дітьми без присутності позивача один раз у рік у вихідні, що припадають на державне свято України за попереднім завчасним (не пізніше, ніж за один місяць до дати державного свята) погодженням таких днів з позивачем;

- відповідач має право на необмежене спілкування з дітьми засобами електронного зв`язку, що не передбачають фізичного контакту, за умови, що таке спілкування не заважає навчальному процесу та сну;

- відповідач зобов`язується здійснювати оплату навчання дітей у дитячих дошкільних навчальних закладах будь-якої форми власності, загальноосвітніх закладах середньої освіти будь-якої форми власності (школах, ліцеях, тощо) та вищих навчальних закладах будь-якої форми власності до здобуття дітьми ступеня магістра з вибраних ними наук.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо визначення порядок спілкування батька дітей (відповідача), який проживає окремо, та інших аспектів батьківського піклування по відношенню до малолітніх дітей, громадян України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти від народження постійно проживають з позивачем у місті Ірпінь Київської області, де відвідують: донька - ТОВ «Ірпінський ЗЗСО-ЛІЦЕЙ «Альпа Скул», а син - ТОВ «Центр розвитку дитини «Грамотійко». Наразі діти живуть у повній сім`ї. Позивач уклала шлюб у жовтні 2020 року з іншим чоловіком. Позивач забезпечена матеріально, створила належні умови проживання дітей. Діти ростуть в умовах материнської любові та турботи до них. Діти народились не у шлюбі. Оскільки у позивача створилась нова сім`я, то виникають непорозуміння з відповідачем з приводу місця та кількості часу, який відповідач хоче проводити з дітьми особисто (без присутності матері), та інших питань батьківської турботи.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у такому порядку:

- два вихідні дні у місяць (з п`ятниці вечора до неділі вечора, або з суботи ранку до ранку понеділка) за домовленістю між батьками, без присутності матері;

- протягом 30 (тридцяти) календарних днів поспіль у літній період, за домовленістю між батьками, без присутності матері;

- інші канікулярні та святкові дні порівну між батьками, за домовленістю;

- спілкування кожного дня за допомогою сучасних засобів зв`язку (Вайбер, Скайп, Вотсапп тощо) з обов`язковим дотриманням режиму дня дітей, за домовленістю між батьками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що дана справа не могла бути розглянута судом першої інстанції без вирішення питання визначення місця проживання дітей. Матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував факт визначення місця проживання дітей з будь-ким з батьків, а, відтак, суд першої інстанції за таких обставин не міг будь-яким чином встановлювати способи участі відповідача у вихованні дітей. Відповідач також зазначає, що у відповідності до вимог ст. 159 СК України законодавство встановлює дві необхідні умови для можливості задоволення судом позову про встановлення способів участі у вихованні дитини, а саме: позовна заява повинна бути подана тим з батьків, хто проживає окремо від дитини; якщо другий з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди у спілкуванні тому з батьків, хто проживає окремо, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження ані першої, ані другої обставини. Також, відповідач зазначає, що дана справа не могла бути вирішена судом першої інстанції до моменту вирішення аналогічного позову судом Республіки Польща, який був поданий відповідачем раніше зазначеного позову та до набрання рішення у зазначеній справі законної сили. Під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення аналогічного спору судом Республіки Польща. Однак, суд першої інстанції не надав жодної оцінки поданому відповідачем клопотанню. Відповідач також вказує на те, що він бажав особисто прийняти участь при розгляді справи та надати відповідні пояснення, однак, суд першої інстанції прийняв рішення без забезпечення можливості відповідачу брати участь у судовому засіданні. ОСОБА_1 зазначає, що при складанні висновку у даній справі органом опіки та піклування було допущено грубе порушення встановленої процедури та батьківських прав відповідача, зокрема, не було проведено бесіду з відповідачем та не було обстежено місце проживання відповідача. Відповідач вказує, що він не тільки не порушував жодних прав позивача, які могли б бути підставою для звернення до суду, а й постійно намагається мирно вирішити всі питання, пов`язані з вихованням дітей. Відповідач вважає, що звернення ОСОБА_3 з позовом до суду в ситуації, коли аналогічний позов був поданий на території Республіки Польща, є нічим іншим, як зловживання процесуальними правами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує про те, що оскільки питання участі відповідача у вихованні дітей не врегульовано сторонами в договорі та не вирішено в судовому порядку, позивач має право на звернення до суду із зазначеним позовом, а доводи відповідача про протилежне є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, подвійне громадянство дітей не має значення для розгляду даної справи, оскільки в контексті розгляду справи українським судом вони визнаються лише громадянами України згідно норм чинного законодавства і це вказує на помилковість доводів відповідача. Позивач також зазначає, що у вказаній справі Оболонським районним судом міста Києва провадження у справі було відкрито раніше на понад 5 місяців ніж в Республіці Польща. Крім того, предмет спору у двох судах є різним, а тому відсутні обставини, на які звертає увагу відповідач, що могли б свідчити про неможливість розгляду справи українським судом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що малолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9-13, т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції враховуючи встановлені факти, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, вважав правильним та доцільним визначити способи участі відповідача у вихованні малолітніх дітей у порядку, що рекомендований третьою особою.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами 1, 2 ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 зазначає, що малолітні діти

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми позивача та відповідача. Наразі діти проживають з позивачем у повній сім`ї. Позивач уклала шлюб у жовтні 2020 року з іншим чоловіком. Позивач вказує, що оскільки у неї утворилась нова сім`я у неї виникають непорозуміння з відповідачем з приводу місця та кількості часу, який хоче проводити відповідач з дітьми особисто та інших питань батьківської турботи.

Разом з тим, звернення з таким позовом у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 159 СК України можливе, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Сторонами не було надано суду доказів вчинення позивачем перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми. Жодна з сторін не вказувала у своїх поясненнях, що ОСОБА_3 чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дітьми. Не дивлячись на зазначене позивач звернулась з таким позовом та просила встановити для відповідача порядок його участі у вихованні дітей, в той час, як сам відповідач таких вимог не заявляв і не вказував, що у нього є перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач посилається на фактичні обставини справи, які, як вона вважає, дають їй підстави ставити питання про встановлення порядку участі відповідача у вихованні дітей, а саме на факт постійного проживання дітей з нею, тобто в м. Ірпінь, Київської області.

В той же час, зазначені обставини не є встановленими та такими, що визнаються сторонами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 12 грудня 2020 року судом Республіка Польща розглядається спір за позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з ним. Судовий спір з аналогічним предметом між сторонами розглядається в Оболонському районному суді міста Києва.

Зі змісту ст. 157, 159 СК України вбачається, що факт проживання дитини з одним з батьків суттєво впливає на можливість вирішення судом спору про участь у вихованні дитини, оскільки зазначені норми закону встановлюють можливість встановлення в судовому порядку способів участі у вихованні дітей саме для того з батьків, який проживає окремо.

При цьому, вільна та безперешкодна участь іншого з батьків, з ким проживають діти, у вихованні та спілкуванні з дітьми, презюмується.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішення питання про участь одного з батьків у вихованні дітей, за умови не вирішеного спору про місце проживання дітей є неможливим, оскільки немає ніякої можливості передбачити з ким з батьків будуть проживати діти.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення позову, висновки суду не ґрунтуються на наявних у справі доказах, не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового судового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1488 грн. 60 коп.Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню з позивача у зазначеному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 рокускасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, про визначення порядку участі батька у вихованні та утриманні дітей відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 02 лютого 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.