справа № 198/350/23
провадження № 2/0198/151/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.23 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області

у складі судді Гайдар І.О.,

за участю секретаря судового засідання Калабухової Т.О.,

представника позивача адвоката Скирди В.І. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Маньковського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРО-ШИРАК» про визнання припиненим права оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку власнику,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Скирду В.І. звернулась до суду з позовною заявою про визнання припиненим права оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку власнику.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0309, площею 5,8910 га, розташована на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яку вона 10.04.2019 отримала у спадщину від ОСОБА_2

05.07.2011, тобто за життя спадкодавця, між ОСОБА_2 та ПП «АГРО-ШИРАК» укладено на строк 5 років договір оренди зазначеної земельної ділянки, який 22.03.2012 зареєстровано у відділі Держкомзему Юр`ївського району Дніпропетровської області. В подальшому 23.07.2015 між відповідачем та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до вказаного договору оренди землі, згідно з якою п. 8 договору викладено в такій редакції: «Договір укладено на 10 (десять) років».

Отже, на думку позивачки, строк дії права оренди з урахуванням дати реєстрації договору сплинув 22.03.2022, однак з огляду на приписи п. 27 Перехідних положень ЗК України був автоматично поновленим на один рік до 22.03.2023.

Позивачка як спадкоємець орендодавця та власник земельної ділянки 30.07.2021 та 14.02.2022 направила відповідачу листи, в яких повідомила про відсутність наміру після закінчення строку дії договору оренди землі продовжувати орендні правовідносини з ПП «АГРО-ШИРАК», додавши до листа проект відповідної додаткової угоди.

Однак, у відповідь на листи ОСОБА_1 отримала відмову з посиланням на те, що договір на думку представників підприємства діє до 24.09.2025. Оскільки зазначене порушує її права як власника земельної ділянки, позивачка змушена звернутись до суду з цим позовом та просить визнати припиненим право оренди землі за договором від 05.07.2011 та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ПП «АГРО-ШИРАК» повернути їй земельну ділянку. Також позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Ухвалою від 13.02.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження.

26 вересня 2023 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд цивільної справи.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що між померлою та підприємством під час підписання додаткової угоди досягнуто домовленостей, що строк дії договору продовжено на десять років саме з моменту укладення угоди, а не з моменту укладення основного договору. Отже, строк дії договору ще не закінчився, тому підстав для повернення землі немає. Також представник відповідача відмовився від виклику свідка, заяву про що він подавав під час підготовчого провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить таких висновків.

Так, 05 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ПП «АГРО-ШИРАК» укладено договір № 29 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0309, площею 5,8910 га, розташованої на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за умовами якого орендодавець передала в оренду підприємству належну їй земельну ділянку строком на 5 років (п. 8 договору), що не заперечується учасниками справи. 22 березня 2012 року договір зареєстровано у відділі Держкомзему Юр`ївського району Дніпропетровської області (а.с. 9-11).

В пункті 42 договору оренди землі сторони погодили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, а в пункті 36 закріпили положення про те, що дія договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

23 липня 2015 року ОСОБА_2 та ПП «АГРО-ШИРАК» погодились внести зміни до пункту 8 договору № 29 та визначили, що строк дії договору становить 10 років (а.с. 12).

22.09.2015 інше речове право за договором № 29 від 05.07.2011 з додатковою угодою від 23.07.2015 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про речове право 31115245 (а.с. 14-15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а ОСОБА_1 в порядку спадкування набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0309, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 10.04.2019 приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області (а.с. 13).

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положеннями частини 1 статті 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

За частиною 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Аналогічні положення встановлені пунктом 39 договору оренди землі від 05.07.2011.

Отже, враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки спадкодавця, зміна власника земельної ділянки не є підставою для припинення зобов`язань за договором оренди землі, разом з правом власності на спадкове майно до ОСОБА_1 в порядку правонаступництва перейшли всі права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі, укладеним між ОСОБА_2 та ПП «АГРО-ШИРАК».

ОСОБА_1 звернулась до ПП «АГРО-ШИРАК» з листами про відсутність наміру продовжувати строк дії договору оренди, який на думку позивачки спливав 22.03.2022 (а.с. 16, 18).

ПП «АГРО-ШИРАК» натомість вважає, що строк дії договору підлягає обчисленню з дати державної реєстрації додаткової угоди, тому його припинення відбудеться 24.09.2025 (а.с. 17, 19).

Суд, надаючи правову оцінку відносинам сторін, виходить з такого.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини.

В частині 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Частина перша статті 627 ЦК України деталізує принцип свободи договору, зокрема, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, сторони в договорі мають право зазначати про момент та умови припинення дії договору, відмінні від законодавчо встановлених, оскільки таке право прямо передбачено принципами свободи договору та закріплено загальними нормами цивільного законодавства.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (ст. 792 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі припиняється серед іншого в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ст.ст. 31, 34 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирав чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 Закону Закону України «Про оренду землі» також передбачалось, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Окремо момент укладення всіх видів договорів визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Зокрема, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації (статті зазначені в редакції, що діяла станом на дату підписання договору 05.07.2011).

В пункті 42 договору оренди землі № 29 від 05.07.2011 сторони момент набрання чинності договору оренди землі визначили та пов`язали саме з моментом державної реєстрації договору, яка відбулась 22.03.2012 у відділі Держкомзему Юр`ївського району Дніпропетровської області згідно з діючими на той момент нормами права.

З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі.

Іншими словами, з 01.01.2013 право оренди землі стало виникати тільки з моменту державної реєстрації іншого речового права (оренди землі) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак ні вказаний Закон, ні інші нормативно-правові акти у сфері земельних відносин не встановлювали вимогу щодо обов`язкової перереєстрації речових прав, що виникли до набрання ним чинності, в такому реєстрі, та зміну моменту набуття ними чинності.

Згідно з роз`ясненнями Державної реєстраційної служби України № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами" з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію.

Таким чином, враховуючи строк дії договору № 29, який ОСОБА_2 та ПП «АГРО-ШИРАК» погодили під час його укладення, та момент набрання ним чинності, який не залежав від реєстрації речового права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, строк дії договору мав сплинути 22.03.2017.

Однак, 23.07.2015 ще до припинення дії договору сторони погодились внести зміни до пункту 8 та визначили, що строк дії договору становить 10 років.

При цьому основний договір та додаткова угода не містили окремих домовленостей про початок відліку нового строку його дії порівняно з тим, що встановлений пунктом 42 (з моменту підписання та державної реєстрації договору).

Тобто, на думку суду, новий строк дії договору було визначено ретроактивно з моменту державної реєстрації договору, до якого внесені зміни шляхом викладення відповідного пункту в новій редакції.

Подальша реєстрація іншого речового права за договором № 29 від 05.07.2011 з додатковою угодою від 23.07.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.09.2015 не може свідчити про те, що саме з цієї дати набули чинності права та обов`язки за договором.

Виходячи з дати реєстрації договору оренди землі в органах Держкомзему та враховуючи додаткову угоду до договору, необхідно зробити висновок, що він мав бути припинений 22.03.2022.

Разом з тим, відповідно до п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України договори оренди землі, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився в період з 24.02.2022 по 19.11.2022, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на вказані приписи, в силу ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та п. 36 договору № 29 набуте ПП «АГРО-ШИРАК» право оренди землі припинилось 22.03.2023, втім відомості у державному реєстрі не містять відповідного запису щодо речового права. Також припинення права оренди не визнає відповідач, не повертаючи земельну ділянку власнику.

Аналізуючи зазначене вище та враховуючи, що у цій справі спір виник між власником майна та його орендарем щодо користування земельною ділянкою після припинення дії договору оренди землі за таких обставин, що продовжує існувати запис про державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за орендарем, обґрунтованим є висновок, що позивач має право на звернення до суду з позовом про повернення їй земельної ділянки. Вочевидь, таке повернення має відбутися і фактично, тобто шляхом відновлення фактичного володіння та користування власником своєю ділянкою, так і юридично, тобто шляхом припинення існування будь-яких ознак та усунення усіх перешкод, що були викликані існуванням та виконанням договору оренди, строк дії якого сплинув. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №663/1651/21.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею за подання позову до суду, у розмірі 2 147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРО-ШИРАК» про визнання припиненим права оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку власнику задовольнити.

Визнати припиненим право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0309, площею 5,8910 га, розташованої на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яке виникло у ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРО-ШИРАК» на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 05.07.2011 з ОСОБА_2 , зареєстрованого 22.03.2012 у відділі Держкомзему Юр`ївського району Дніпропетровської області, інше речове право за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.09.2015, номер запису про речове право 31115245.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0309, площею 5,8910 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яка належить власнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.04.2019, виданого приватним нотаріусом Григор`євою О.Л. за реєстровим номером 152, шляхом її повернення ОСОБА_1 з користування ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРО-ШИРАК».

Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АГРО-ШИРАК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Відомості про учасників справи:

- ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 );

- ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АГРО-ШИРАК» (адреса місцезнаходження: 51300, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, смт Юр`ївка, вул. Центральна, буд. 51, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 13 листопада 2023 року.

Суддя І. О. Гайдар