СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/3532/23
15 серпня 2023 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах Органу Опіки та піклування Святошинської в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
І. Позиція сторін у справі
у червні 2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути аліменти з громадянки ОСОБА_1 та громадянина ОСОБА_2 у розмірі доходу з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) для його утримання до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на обліку у ССД Святошинської РДА у м. Києві взято малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такого, що опинився у складених життєвих обставинах, оскільки над ним здійснюється домашнє насильство зі сторони батька дитини, ОСОБА_2 , який примає наркотичні засоби, дитина не відвідує навчальний заклад. Батьки ОСОБА_3 , перебувають у шлюбі з 24.07.2009, однак при комісійному відвідуванні за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що у помешкані не прибрано та присутній неприємний запах, у дитини є окреме спальне місце де відсутня чиста постільна білизна, одяг потребує прання, відсутні речі особистої гігієни, є стіл для навчання без доступу до інтернету, продукти харчування в мінімальній кількості. Також з відповідачами неодноразово проводилися профілактичні роботи, що не допущення в подальшому у подібних випадків, та пропонувалися проходження курсу реабілітації, однак батьки відмовилися, спираючись на те, що вони не потребуюуть сторонньої допомоги. Крім цього у помешкані проводився 24.02.2023 обшук згідно якого виявлено, що батько ОСОБА_2 , тримав вибухові речовини, що несуть загрозу життю та здоров`ю його малолітнього сина, а також малолітній повідомив, що продуктів харчуванняч вдома немає, декілька днів він нічого не їв, внаслідок чого за заявою матері ОСОБА_1 та згідно листа Служби від 24.02.2023 малолітнього ОСОБА_3 доставлено до КПНП «Дитяча клінічна лікарня №3» Солом`янського району м. Києва, де він на даний час перебуває. Після чого працівники служби неодноразово відвідували матір ОСОБА_1 , однак вдома її не було, зі слів громадянки ОСОБА_4 , вона рідко з`являється вдома, тому для неї було залишено запрошення до Служби для вирішення подальшшої долі сина, однак на запрошення вона не приходить та засоібв з`язку із нею немає.
ІІ. Процесуальні дії і рішення суду
відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 35, 36).
Ухвалою судді від 07.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 38).
Ухвалою судді від 20.06.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 44, 45).
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 15.08.2023 подала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити (а.с. 53).
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляд усправи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили (а.с. 49-52).
За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини справи
судом встановлено, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки якого: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).
24.07.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, актовий запис №832 (а.с. 11).
29.09.2021 до Служби у справах у справах дітей звернулася ОСОБА_4 із заявою про вчинення насильства в сім`ї за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якої встановлено, що вона та малолітня дитина ОСОБА_3 потерпають від психологічного, фізичного, домашнього насильства в присутності малолітньої дитини від кривдника ОСОБА_2 та який вживає наркотичні речовини (а.с. 12).
24.02.2023 ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_3 звернулася до ССД Святошинської РДА у м. Києві із заявою в якій просила тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_3 до ДКП №3 (а.с. 13).
03.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до ССД Святошинської РДА у м. Києві із заявою в якій просила надати їй дозвіл для спілкування з дитиною, крім цього зазначила, що має намір лікуватися від наркозалежності (а.с. 14).
Згідно акту №061/127-154 від 01.03.2023 ОСОБА_3 передано до ДКП №3 Солом`янського району м. Києва (а.с. 17).
01.03.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено до відділення загальної соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї м. Києва, оскільки батьки малолітнього ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не працюють, не забезпечують дитину продуктами харчування та вживають наркотичні речовини, що призводить до складених життєвих обставин. Дитина потребує тимчасового влаштування та проходження соціально-психологічної реабілітації до вирішення подальшої долі (а.с. 18).
Згідно акту обстеження умов проживання ССДССРДА від 06.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 умови проживання створені частково. Сім`я ОСОБА_6 проживає в одній кімнаті з громадянкою ОСОБА_7 , кімната потребує більше ретельного прибирання, оскільки у ній безлад, приміщення захаращене речами та сміттям. Продукти харчування в обмеженій кількості (а.с. 21).
Згідно акту обстеження умов проживання ССДССРДА від 16.09.2022 по АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання не задовільні (в кімнаті брудно та присутній неприємний запах) (а.с. 22).
10.11.2022 працівниками ССДССРДА складено акт обстеження умов проживання згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 умови проживання створені частково. В кімнаті розкидані речі. Продукти харчування в обмеженій кількості (а.с. 25).
Згідно акту обстеження умов проживання ССДССРДА від 28.11.2022 по АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання створені частково, кімната потребує провітрювання. Продукти харчування в обмеженій кількості (а.с. 24).
24.01.2023 працівниками ССДССРДА складено акт обстеження умов проживання згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 умови проживання створені частково. В кімнаті розкидані речі та є неприємний запах. Продукти харчування в обмеженій кількості (а.с. 28).
Актом обстеження умов проживання ССДССРДА від 07.02.2023 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 умови для проживання створені частково. У помешканні облаштована, як друга житлова кімната (підсобна кімната), необхідно прибрати, поскладати речі, провітрити. Продукти харчування в наявності. Дитина має спальне місце, проте відсутня чиста постільна білизна, дитячий одяг також потребує ретельного прання. Надано термін 10 днів для прибирання квартири (а.с. 19).
Актом обстеження умов проживання ССДССРДА від 21.02.2023 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 умови проживання створені по мірі можливості. Продукти харчування в мінімальній кількості. Квартира не прибрана та потребує провітрювання. Дитина спить з батьком на розкладному дивані, має стіл для навчання, комп`ютер без інтернету, відсутня чиста постільна білизна. В результаті перевірки проведено бесіду з батьком дитини та надано термін для усунення недоліків (а.с. 20).
Відповідно до актів ССДССРДА від 20.03.2023, 12.04.2023, 13.04.2023 обстеження умов проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , двері помешкання ніхто не відчинив, за дверима була бабуся ОСОБА_7 , яка повідомила, що двері не може відчинити, оскільки ключі забрала ОСОБА_1 (а.с. 23, 26, 27).
Згідно психолого-педагогічної характеристики, складеної психологом від 15.05.2023, встановлено, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розумовий та психоемоційний розвиток відповідає віку. Він є спокійний та добрий, в групі адаптувався, проявляє потребу у спілкуванні. Агресію не проявляє, любить допомагати дорослим та одноліткам. За час перебування ОСОБА_3 в Центі було проведено комплекс заходів, які включають в себе різні види навчально-виховної, профілактичної та психологічної роботи, завдяки чому помітні позитивні зміни у поведінці та психоемоційному стані дитини: знизився рівень тривожності, налагодженні комунікації з дітьми. Хлопчик почав посміхатися та активно приймати участь у спільних іграх з іншими хлопцями. Матір відвідувала чотири рази, а саме: 07.03; 09.03; 20.03; 23.03, проте бабуся та тітка приходять кожен четвер (а.с. 29).
ОСОБА_4 31.08.2022 звернулася до чергової частини Святошинського УП ГУ НП у м. Києві із повідомленням проте, що за адресою: АДРЕСА_1 її доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_10 не повертаються додому, заявниця перебуває з двома онуками 10 та 13 років, дочки за своїми дітьми не доглядають, ніде не працюють та вживають наркотики (а.с. 31, 32).
Згідно інформації НП України ГУНП у м. Києві Святошинське УП, 10.01.2023 до чергової частини Святошинського УП ГУНП у м. Києві по спеціальній лінії «102» надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_4 , про те, що по АДРЕСА_1 наркозалежні батьки не доглядають за своїм сином ОСОБА_3 , 2009 року народження (а.с. 30).
Крім цього, як встановлено із листа НП України ГУНП у м. Києві Святошинське УП, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 29.05.2023 був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності, в тому числі за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 33, 34).
Згідно висновку №107-3541 від 09.06.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховано всі наданні документи на засіданні комісії від 17.05.2023, а тому прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітнього сина, посилаючисьна п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (а.с. 54-56).
ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду
відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Разом з тим, п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, передбачено у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Обставини встановлені в ході судового розгляду свідчать про те, що відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх прямих батьківських обов`язків по вихованню й матеріальному утриманню своєї дитини, не забезпечують його законних прав на нормальні умови життя і розвитку. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що вони не виконують в повному обсзі своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина.
Відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.
Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини на особу або установу в якій буде перебувати дитина з огляду на наступне.
На час звернення з цим позовом до суду малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей №1 виконавчого рагну Київської імської ради (Київська мська державна адміінстрація). На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено.
Позивач просить про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини на особу або установу в якій буде перебувати малолітній ОСОБА_3 . У той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 або зробить неможливим його виконання в цій частині, а відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
V. Розподіл судових витрат
згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 150, 152, 155, 164, 166 Сімейного Кодексу України, ст. 65 ЦК України; Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України,-
позовні вимоги Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах Органу Опіки та піклування Святошинської в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судові витрати по справі у розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. на користь держави.
У решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.В. Ул`яновська
Повний текст судового рішення складено 15.08.2023.