Справа №:755/4982/22
Провадження № 2/755/6095/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

за участю: відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 67 508,61 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 14 456,05 грн., 3 % річних у розмірі 6 012,56 грн., судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2 481,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 , у тому числі й в кв. АДРЕСА_2 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Згідно наявної у позивача інформації, користувачем послуг та мешканцем квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_1 та відповідно остання є споживачем послуг ТОВ «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» з централізованого опалення та постачання гарячої води. 23.07.2014 у газеті Хрещатик (№ 103(4503)) позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 11 1(4511)). Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між відповідачем та позивачем не був укладений, а також заява-приєднання до умов індивідуального типового договору споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» не надавалася. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Не дивлячись на те, що відповідач упродовж певного періоду споживає послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті ними послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) у повному обсязі. Таким чином, споживач (відповідач) зобов`язаний оплатити надані позивачем послуги, якщо відповідач фактично користувався ними. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач своєчасно з жовтня 2016 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення та з квітня 2018 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.03.2022 в розмірі 67 508,61 гри., з яких заборгованість з централізованого опалення становить 55 216,07 грн. та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 12 292,54 грн. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги, за централізоване опалення становить 12 896,65 гри., за послуги з гарячого водопостачання становить 1 559,40 гри. та разом складає 14 456,05 грн. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги за централізоване опалення становить 5 292,62 гри., за послуги з гарячого водопостачання становить 719,94 грн., а разом становить 6 012,56 грн. Таким чином, підлягає стягненню сума у розмірі 87 977,22 грн., яка складається: сума заборгованості за послуги з постачання централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 67 508,61 грн., інфляційна складова борі у в розмірі 14 456,05 грн., три відсотки річних у розмірі 6 012,56 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.10.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

17.10.2022 до Солом`янського районного суду м. Києва від відповідачки, ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання по суті позовних вимог посилалася на те, що в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 67 508, 61 грн. З зазначеної суми заборгованості, відповідно до розрахунку суми боргу за послугу централізованого опалення станом на 01.03.2022 (розрахунок по 23.02.2022 з урахуванням сплат у лютому 2022 року), сума заборгованості з централізованого опалення становить 55 216,07 грн. Вимогу, щодо наявності заборгованості у розмірі 55 216,07 грн з централізованого опалення в період з жовтня 2016 року по 01.03.2022 заперечує повністю, оскільки послуга з централізованого опалення - а саме послуга щодо забезпечення нормативної температури повітря у приміщенні квартири позивачем в квартиру АДРЕСА_4 , не надавалася, теплова енергія у квартиру не постачалася та не споживалася, про що свідчить наступне. З моменту передачі квартири в 2013 році та на сьогоднішній день в квартирі ніхто не проживає, оскільки не зроблені ремонтні роботи. 06.10.2021 представником ТОВ «Комфорт-Таун» складено акт на предмет опломбування лічильників теплової енергії пломбою, та встановлено, що показники лічильника станом на 30.08.2021 складають 0,0 Гкал, акт від 60.10.2021. 27.10.2021 представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» було проведено перевірку опломбування вентеля подачі гарячої води в систему опалення квартири і встановлено, що вентель подачі гарячої води в систему опалення квартири перекритий та опломбований пломбою № С46861692, що підтверджується актом, складеним та підписаним представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» 27.10.2021. 27.10.2021 представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» було проведено розпломбування вентеля подачі гарячої води в систему опалення квартири і знято пломбу № С46861692, про що свідчить акт складений та підписаний представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» 27.10.2021. 17.11.2021 представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» було опломбовано та прийнято на абонентський облік засоби обліку теплової енергії в квартирі (тип GrosSWMZ-UA, номери платинових пломб С67233303, С67233304), про що свідчить акт, складений та підписаний представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» 17.11.2021, в якому зазначено, що станом на 30.08.2021, показники лічильника становлять 0,00 Гкал. Станом на момент подачі відзиву на позовну заяву 17.10.2022, показники засобу обліку GrosSWMZ-UA, опломбованого ТОВ «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» складають 0,00 Гкал. Для проведення повірки засобів обліку теплової енергії, встановленого в тамбурі в період з 17.11.2021 і на сьогоднішній день представники ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до відповідача не зверталися. Поряд з цим, остання заявила про сплив позовної давності щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, нарахування інфляційної складової боргу та 3% від суми простроченої заборгованості з централізованого опалення та за послугу з гарячого водопостачання за період з жовтня 2016 року по 10.06.2019. Також заперечила щодо вимог позивача про покладення на відповідача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 481, 00 грн., оскільки позовні вимоги позивача, викладені в позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

01.11.2022 від позивача, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив, у якій представником позивача вказано, що позивач не має доводити факт падання послуг з постачанні теплової енергії у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачанні безпосередньо до квартири споживача, оскільки надає послуги з постачання теплової енергії не окремо до кожної квартири, а в цілому до багатоквартирного будинку відповідача та інших будівель, які знаходяться на території Дніпровського та Дарницького районів м. Києва і це є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування. Самовільне відключення споживачем приміщення в багатоквартирному будні від систем централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється та ям підставою для не проведення Виконавцем розподілу загальних обсягів послуг на приміщення споживача. До поданого відзиву на позовну заяву відповідачем надано акт, складений представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» 27.10.2021 в присутності споживача ОСОБА_1 про те, що станом на 27.10.2021 в квартирі споживача вентиль подачі гарячої води в систему опалення перекритий та опломбований. При цьому, будь яких даних про те, ким саме, коли, на підставі яких документів відбулося дане опломбування та безпосередньо той факт, що дане опломбування було здійснено теплопостачальною організацією ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та на законних підставах у акті не зазначено. При цьому, 27.10.2021, представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» в присутності споживача ОСОБА_1 було знято опломбування з перекриття подачі гарячої води в систему опалення та відновлено теплопостачання. Будь-якого належного доказу, зокрема акту про відключення будинку чи квартири відповідача за адресою: АДРЕСА_5 від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, у визначеному чинним законодавством порядку, відповідачем до матеріалів справи не надано, а тому відповідач має відшкодувати в повному обсязі вартість наданих позивачем послуг у період виникнення заборгованості за період з жовтня 2016 року по березень 2022 року. У разі виявлення споживачем того факту, що послуги не надаються, або надаються не в повному обсязі, споживач повинен викликати представника виконавця для складання відповідного акту - претензії, на підставі якого виконавець приймає рішення про доцільність здійснення перерахунку комунальних послуг. Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду документів, які підтверджують факт надання позивачем послуг неналежної якості, зокрема тих, на підставі яких позивач мав здійснити перерахунок коштів за надані послуги, у тому числі й складених актів - претензій, які б могли підтвердити, що температура наданої позивачем гарячої води становила менше +40 С чи температурні показники у приміщенні під час опалювального періоду не відповідали нормі. Відповідач долучає до відзиву копію акту пломбування представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» засобів обліку споживача від 17.11.2021. При цьому, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що саме ці лічильники були встановлені у квартирі відповідача з жовтня 2016 року та суду не надано доказів того, що відповідач направляла ці дані для відома та прийняття на облік даних лічильників до ТОВ «Євро-Реконструкція» у період з 01.10.2016 по 01.10.2021. Відповідачем не надано суду доказів того, що вказані лічильники були встановлені в квартирі відповідача до 17.11.2021 й доказів того, що про цей факт було відомо позивачу, а головне - не надано доказів того, що дані лічильники були поставлені на облік у ТОВ «Євро-Реконструкція» до 17.11.2021. Показники цих лічильників враховуються під час нарахування коштів за отримані послуги лише після того, як вони 17.11.2021 були поставлені на облік у ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (що відображено позивачем у доданих до позовної заяви розрахунках заборгованості відповідача за отримані послуги). Після проведення даної процедури, у відповідача на підтвердження даного факту залишився акт про постановку на облік засобів вимірювальної техніки та їх опломбування представниками теплопостачальної організації, які й додані відповідачем до відзиву. Отже, за відсутності у товариства інформації про встановлений у відповідача індивідуальний засіб обліку централізованого опалення та гарячого водопостачання та без подальшого проведення споживачем періодичної повірки вузла розподільного обліку, після спливу строку повірки, розрахунки з таким споживачем, приміщення якого не оснащене приладами обліку, здійснюється згідно затверджених норм споживання. Оскільки відповідачем не було надано позивачу інформації про встановлений засіб обліку гарячого водопостачання та централізованого опалення в квартирі та не було зроблено заявки на його опломбування та постановку на облік й відповідні докази позивачу не передавалися, підстав для здійснення перерахунку вартості наданих послуг з централізованого постачання централізованого опалення та гарячої води, нарахованих згідно з нормативами (нормами) споживання до 17.11.2021, ТОВ «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» не вбачає. Таким чином, показники лічильника, який не брався на постановку до обліку позивачем не можуть братися до уваги під час нарахування коштів за отримані послуги. Беручи до уваги те, що мешканці квартири АДРЕСА_6 з липня 2014 року на бездоговірній основі та безоплатно користувалися наданими позивачем послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідач зобов`язана сплатити вартість наданих послуг у повному обсязі, а позивач має право з метою захисту своїх інтересів, звернутися до суду з позовом про стягнення наявної заборгованості за весь період виникнення заборгованості у споживачів. Договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між відповідачем та позивачем не був укладений, а також заява-приєднання до умов індивідуального типового договору Споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації не надавалася. Отже, з огляду на вищенаведене очевидно, що не дивлячись на те, що відповідач упродовж певного періоду споживає послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті ними послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) у повному обсязі. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач з жовтня 2016 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення та з квітня 2018 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.03.2022 в розмірі 67 508,61 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення становить 55 216,07 грн. та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 12 292,54 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2023 витребувано у Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації (БТІ)» та Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві докази; ухвалено здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання.

19.04.2023 до Солом`янського районного суду м. Києва з Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації (БТІ)» надійшли витребувані судом відомості.

12.05.2023, 16.05.2023 до Солом`янського районного суду м. Києва уповноваженим представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача у судовому засіданні.

10.05.2023 до Солом`янського районного суду м. Києва з Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві надійшли витребувані судом відомості.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.08.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26.07.2022 про передачу справи за підсудністю скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва.

30.08.2023 цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості надійшла до Дніпровського районного суду м. Києва та 08.09.2023 була передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. від 13.09.2023 прийнято цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до свого провадження та призначено її до судового розгляду по суті, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.

06.10.2023, 12.10.2023 до суду від представника позивача ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» - Костюченко В.А. надійшли клопотання про розгляду справи без участі представника позивача у судовому засіданні, у якому останні просили розгляд справи проводити без участі представника позивача у судовому засіданні, за наявними матеріалами судової справи та не заперечували проти винесення заочного рішення по справі.

У судовому засіданні відповідачка, ОСОБА_1 , заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково вказала суду, що не визнає позовні вимоги у частині стягнення заборгованості з постачання теплової енергії, оскільки вентиль на подачу теплової енергії розташований за межами квартири та опломбований позивачем. Був проведений огляд, складено акт опломбування, потім складено акт про зняття пломби. Крім того, було подано заяву про перерахування рахунків, оскільки тепло не подавалося та радіатори не були встановлені. У подальшому, було встановлено нові лічильники, які були опломбовані, а тепло не використовувалося, оскільки радіатори в квартирі не було встановлено. У частині вимог про стягнення заборгованості з постачання гарячої води заперечила та вважала, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Крім того зазначила, що лічильники гарячої води опломбовано не було і позивачем нараховувались рахунки з розрахунку на 1 людину.

Уповноважений представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Предметом розгляду у цій справі є стягнення зі споживача на користь надавача послуг (виконавця) заборгованості за період з жовтня 2016 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення та з квітня 2018 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.03.2022 в розмірі 67 508,61 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення становить 55 216,07 грн. та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 12 292,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку по АДРЕСА_7 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція.

Відповідач зареєстрованою за адресою кв. АДРЕСА_4 не значиться, проте останньою не заперечується факт належності на праві власності останній квартири за даною адресою.

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц)

Пунктом 10 ч. 3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

За визначенням, наданим у статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України. (Постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц)

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 12 292,54 грн., суд виходить з такого.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води (далі - Порядок).

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг.

Відповідно до пункту 21 Правил надання послуг у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Ураховуючи встановлені під час судового розгляду обставини та факти, а також те, що відповідачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 , щодо якої заявлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води, що не заперечується останньою, а також факт того, що у вказаній квартирі не встановлено засіб обліку гарячої води, що також не заперечується останньою, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 12 292,54 грн.

Крім того, застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

При цьому, у цій частині не заслуговують на увагу доводи відповідачки про застосування строків позовної давності, з урахуванням наступного.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ПК України).

Виходячи з вимог ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020.

Так, позивачу про порушення своїх прав стало відомо у квітні 2018 року, відтак позивач мав встановлений строк позовної давності строк 3 роки, у межах якого не був позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права чи інтересу та із відповідними вимогами, що відображені у даній позовній заяві та звернувся до суду 20.06.2022, що свідчить про пропуск строку позовної давності. Проте, строки позовної давності в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину, відтак позивачем не були пропущені, тому доводи відповідача у цій частині до уваги судом не можуть бути взяті.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 55 216,07 грн., суд виходить з такого.

Так, відповідачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 , щодо якої заявлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, що не заперечується останньою, проте остання за зазначеною адресою не зареєстрована.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Згідно частини сьомої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»(02 серпня 2017 року), діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Пунктом 10 Правил передбачено, що справляння плати за нормативами споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до пункту 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

З наданих до суду актів убачається, що засіб обліку теплової енергії у квартирі встановлений, вентиль подачі гарячої води в систему опалення перекритий, засіб обліку опломбований, взятий ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на абонентський облік та була здійснена його періодична повірка, що підтверджується актами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про теплопостачання» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідач у судовому засіданні вказала про те, що у квартирі, щодо якої заявлено вимоги про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги радіатори опалення не встановлені, подача теплової енергії не здійснюється, що підтверджується відповідними актами, долученими до відзиву. Позивач, заперечуючи проти доводів відповідачки у цій частині, відповідних доказів на підтвердження зворотнього не надав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про стягнення заборгованості, у частині наявності заборгованості у відповідача щодо постачання централізованого опалення будь-яких доказів, з урахуванням усіх істотних обставин справи, на підтвердження позовних вимог до суду не надав, як і підтвердив своїх доводів у частині самовільного відключення/підключення відповідачки до засобів обліку теплової енергії. Посилаючись на отримання відповідачкою як споживачем теплової енергії, з урахуванням наявності вузла обліку теплової енергії, централізованого опалення та невиконання останньою обов`язку щодо сплати таких послуг, позивачем не надано жодного належного та достатнього доказу на обґрунтування позовних вимог. Позивачем не доведено та не підтверджено жодними доказами факту надання та факту отримання відповідачкою як споживачем послуг централізованого опалення у квартирі. З урахування викладеного, суд доходить до висновку, що вимоги позивача у цій частині є необґрунтованими та безпідставними, відтак задоволенню не підлягають.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягає частковому задоволенню.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 410,85 грн.

Керуючись ст.509, 526, 625, 901, 903 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання», ст.2,4,6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (, вул. Г.Хоткевича, 20, м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_8 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (р/р НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві МФО 300346, ) заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 12 292,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (р/р НОМЕР_3 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві МФО 300346, ) інфляційну складову боргу в сумі 1 559,40 грн., 3% річних в сумі 719,94 грн. та судовий збір в сумі 410,85 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 18.10.2023.

Суддя: