Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4042/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В. про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В. про визнання права власності, вимоги якого уточнила.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_3 . Після смерті баби залишилася спадщина, а саме квартира на праві особистої часткової власності 70/100 (70%) за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинних відносин підтверджуються копіями свідоцтв про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивачки ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна сестра баби ОСОБА_5 . Після її смерті залишилася спадщина на праві особистої власності 30/100 (30%) на вище згадану квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 (чоловік спадкодавця) помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 про що свідчить запит до Виноградівського відділу ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного МУ Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), від 22.11.2022 року №200/23.3-26 , а також в запиті зазначено про відсутність актових записів про народження дітей ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 .

За час свого життя заповіт спадкодавці не залишали.

Відповідач по справі претензій до вказаного спадкового майна не заявляє.

В порядку цивільного законодавства позивачка прийняла спадщину, оскільки з самого дитинства і на даний час проживає в даному помешканні.

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом в нотаріальній конторі не має можливості у зв`язку з відсутністю (втратою), правовстановлюючих документів.

Для прийняття спадщини позивачка звернулася до Виноградівської Державної нотаріальної контори. Вивчивши надані документи нотаріусом було відмовлено в усній формі у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду.

Інших спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Верховний суд України в п.23 Постанови пленуму «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив що Свідоцтво про права власності на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про права на спадщину вимоги про визнання прав на спадщину судом розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Інформаційної довідки підприємця приватного інвентаризатора нерухомого майна ОСОБА_7 , вартість квартири АДРЕСА_2 становить 150102 грн.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого новою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Вилоцькою с/р Закарпатської області від 27.06.2022 року № 17.1-44/156 в тім, що 70% квартири АДРЕСА_2 дійсно належить громадянці ОСОБА_3 .

Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Вилоцької с/р Закарпатської області від 27.06.2022 року №17.1-44/155 30% квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 , згідно свідоцтв про право особистої власності.

Частиною 3 ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав я змушена звернутися до суду з цією заявою.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Відповідно до статті 1264 ЦК України кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до осіб четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Згідно довідки від 27.06.2022 року №171-44/158 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вела догляд за одинокою громадянкою ОСОБА_5 .

Згідно положень ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не маю можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, які були втрачені ще за життя спадкодавців. Віднайти вдалося лише копії Свідоцтв про право власності на нерухоме майно, які додано до матеріалів справи.

У зв`язку з цим позивач просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте її представником адвокатом Хемишинець Е.І. подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с.74, 75).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте до суду подано клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вимоги позову визнає (а.с.34).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В. у судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_3 . Вказана обставина стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 07.09.2015 року (а.с.9).

Після смерті баби залишилася спадщина, а саме квартира на праві особистої часткової власності 70/100 (70%) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Факт родинних відносин підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивачки НОМЕР_2 від 24.01.1990 року (а.с.7), свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 від 26.01.2008 року (а.с.8), свідоцтвом про народження відповідача НОМЕР_4 від 20.08.1987 р. повторно (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивачки ОСОБА_4 . Вказана обставина стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_5 від 14.05.2009 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна сестра баби ОСОБА_5 . Вказана обставина стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_6 від 27.12.2012 року (а.с.42).

Після її смерті залишилася спадщина на праві особистої власності 30/100 (30%) на вище згадану квартиру за адресою АДРЕСА_1 (а.с.43).

ОСОБА_6 (чоловік спадкодавця) помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 про що свідчить запит до Виноградівського відділу ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного МУ Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), від 22.11.2022 року №200/23.3-26 , а також в запиті зазначено про відсутність актових записів про народження дітей ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 (а.с.62).

За час свого життя заповіт спадкодавці не залишали.

Відповідач по справі претензій до вказаного спадкового майна не заявляє.

В порядку цивільного законодавства позивачка прийняла спадщину, оскільки з самого дитинства і на даний час проживає в даному помешканні, що стверджується відміткою у паспорті позивача (а.с.5).

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом в нотаріальній конторі не має можливості у зв`язку з відсутністю (втратою), правовстановлюючих документів.

Інших спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає.

Відповідно до Інформаційної довідки підприємця приватного інвентаризатора нерухомого майна ОСОБА_7 , вартість квартири АДРЕСА_2 становить 150102 грн.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого новою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Вилоцькою с/р Закарпатської області від 27.06.2022 року № 17.1-44/156 в тім, що 70% квартири АДРЕСА_2 дійсно належить громадянці ОСОБА_3 .

Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Вилоцької с/р Закарпатської області від 27.06.2022 року №17.1-44/155 30% квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 , згідно свідоцтв про право особистої власності.

Частиною 3 ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав я змушена звернутися до суду з цією заявою.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно довідки від 27.06.2022 року №171-44/158 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вела догляд за одинокою громадянкою ОСОБА_5 (а.с.59).

Згідно положень ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не маю можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, які були втрачені ще за життя спадкодавців. Віднайти вдалося лише копії Свідоцтв про право власності на нерухоме майно, які додано до матеріалів справи.

Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування, спадщину прийняв в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, інші особи, які мають право претендувати на спадкове майно від своїх прав відмовилися, про що подали відповідні заяви. Іншого способу захистити своє право у спадкоємця, як встановлення факту та визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Уточнені вимоги позову задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2023 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо