ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 січня 2023 року місто Чернівці справа № 725/4683/21

провадження №22-ц/822/140/23

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Височанської Н.К., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 18 травня 2022 року в частині зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 18 травня 2022 року клопотання представника відповідача задоволено. Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення зупинено до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 18 травня 2022 року. Одночасно апелянт просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ухвала прийнята судом у відсутність сторін по справі, а копію оскаржуваної ухвали вона отримала 28 грудня 2022 року.

Вважаю, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку посилається на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали вона отримала лише 28 грудня 2022 року, про що міститься розписка в матеріалах справи. При чому, до цього ОСОБА_1 не отримувала копії оскаржуваної ухвали.

Доводи ОСОБА_1 щодо отримання останньою копії оскаржуваної ухвали лише 28 грудня 2022 року не можна визнати поважними, оскільки як вбачається з матеріалів справи 18 травня 2022 року адвокатом Кравчуком Д.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 подано до суду клопотання про допит свідків, а також адвокатом Гонцарюком Є.Л. в інтересах позивача ОСОБА_1 18 травня 2022 року подано до суду заяву згідно якої він просив розглянути клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі без їх участі, таким чином суду не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали апелянту або її представникам звернутись із заявою про видачу копії оскаржуваної ухвали раніше ще з травня 2022 року, враховуючи обізнаність представника відповідача про розгляд клопотання щодо зупинення провадження у справі.

За приписами статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр). Реєстр - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Повний текст оскаржуваної ухвали від 18 травня 2022 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09 червня 2022 року. Доступ до цього реєстру є загальнодоступним та безкоштовним, отже, у позивачки і її представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було перешкод у ознайомленні зі змістом оскаржуваної ухвали і подачі апеляційної скарги у розумний строк.

Статтею 12 ЦПК України передбачено рівність учасників справи у користуванні своїми правами та здійсненні ними процесуальних обов`язків.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, наведені заявником у заяві підстави про поновлення строку на апеляційне оскарження не дають підстав для висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівців від 18 травня 2022 року, пропущено з поважних причин.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику можливість звернутися до суду із заявою про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження зазначивши інші поважні причини пропуску такого строку.

Відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 18 травня 2022 року залишити без руху.

Надати апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що у випадку якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.К. Височанська