РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2743/23

19 жовтня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі:

представника позивача - адвоката Артерчук Л.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 23 квітня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . Від шлюбу сторони мають дві дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, спільне життя з відповідачем не склалось, між сторонами почали виникати конфлікти, ситуація в сім`ї стала нездоровою. Вважає, що подальше сумісне життя та примирення з відповідачем неможливе, сторони не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть і позивач не бажає зберегти шлюб. Також вказує, що відповідач не приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей, кошти на їх утримання упродовж останніх років надавав частково, висловлював для цього свої умови, а протягом 2022-2023 років відповідач матеріально дітей не забезпечує і позивач самостійно утримує дітей. У зв`язку з цим вважає, що слід стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей за рішенням суду.

Просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані з розглядом.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 21.08.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Артерчук Л.В., підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав частково в сумі 2000 грн на кожну дитину, погодився на стягнення половини судових витрат на правничу допомогу.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн на кожну дитину.

Відтак суд розцінює таку заяву представника позивача, яка заяву про зменшення позовних вимог, а заяву відповідача, як визнання позову.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

23 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис про шлюб №63.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24.09.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис про народження №338.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 06.12.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис про народження №463.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб

Відтак, позовна вимога ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд враховує наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків тау будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка немає достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Відтак, визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дітей та враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на кожну дитину, є обґрунтованим і вказаний розмір аліментів не буде надто обтяжливим для відповідача.

При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб

Відтак, позовна вимога ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Позивач звернувся до суду з позовом 16.08.2023 року, що підтверджується відміткою на позовній заяві, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи наведене, позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією від 15.08.2023 №, а від сплати судового збору за вимого про стягнення аліментів позивач звільнена.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову, з останнього в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, то суд враховує наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 10.08.2023, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу ОСОБА_2 згідно договору про надання правової допомоги від 10.08.2023 на суму 5000 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера №10 від 10.08.2023 на суму 5000 грн.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2, 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд враховує, що сторони фактично дійшли згоди щодо розміру позовних, відповідач визнав позовні вимоги та погодився компенсувати половину понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Відтак, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката до важливості справи для інтересів позивача, складності та важливості справи, враховуючи критерій розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та наявних у справі доказів щодо витрат на правничу допомогу, а також поведінку учасників справи щодо вирішення спору, суд дійшов висновку що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрований 23 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №63 від 23.04.2010 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , судові витрати по справі в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в сумі 1073,63 (одна тисяча сімдесят три гривні 63 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_2 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач:

ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

27 жовтня 2023 року

СуддяЛ. А. Грипіч