Ухвала

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 296/4761/17

провадження № 61-8000ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 17 лютого 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 5 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Житомирська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 17 лютого 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 5 квітня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 1 серпня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку, та докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження; виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Заявнику роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали в частині визначення підстав касаційного оскарження, касаційний суд як підставу касаційного оскарження пункти 3 та (або) 4 частини другої статті 389 ЦПК України при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження не врахує.

Також заявнику роз`яснено, що, якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху, касаційний суд дійшов висновку, що вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не свідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не скористалося своїм правом подати касаційну скаргу у визначений законодавством строк, хоч і була обізнаною про ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

Копія ухвали Верховного Суду від 1 серпня 2023 року направлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену ОСОБА_1 у касаційній скарзі.

21 вересня 2023 року до касаційного суду від ОСОБА_1 надійшли клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та касаційна скарга у новій редакції, її копії. Вказані процесуальні документи заявником направлені засобами поштового зв`язку 18 вересня 2023 року.

В обґрунтування заявник вказує, що зі змістом оскаржуваної постанови ознайомилася лише 28 червня 2023 року в суді першої інстанції.

Вважає, що зазначена причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішеньсвідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

В ухвалі від 1 серпня 2023 року касаційний суд зазначив, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Посилання у касаційній скарзі на ту ж обставину, яка ухвалою суду від 1 серпня 2023 року визнана неповажною, не є належним усуненням недоліку і свідчить про невиконання вимог ухвали у цій частині.

Крім того, заявник стверджує, що копія оскаржуваної постанови направлена апеляційним судом не за її адресою проживання.

Водночас заявник не надає доказів на підтвердження вказаного факту.

Також ОСОБА_1 зазначає, що дія договору, укладеного з адвокатом Сищуком В. В., який був присутнім у судовому засіданні 5 квітня 2023 року, припинена; після прийняття апеляційним судом постанови правова допомога ним не надавалась; новий договір нею та адвокатом Сищуком В. В. не укладено.

Проте доказів на підтвердження припинення договірних правовідносин ОСОБА_1 та адвоката Сищука В. В. матеріали касаційного провадження не містять.

Заявник вказує, що пропуск строку на касаційне оскарження зумовило те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Вказані доводи заявника касаційний суд відхиляє, оскільки сам лише факт введення воєнного стану не може слугувати правовою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційний суд доходить висновку про неповажність наведених заявником підстав для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Також касаційний суд зауважує, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), який є обов`язковим для застосування судами, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:

- повернення судом апеляційної інстанції скарги - у разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, визначених у статті 296 КАС України

(пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України), при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;

- відмова судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження - у разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення

(пункти 3, 4 частини першої статті 299 КАС України).

На переконання Великої Палати Верховного Суду, до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, окрім цього, має інші недоліки і такі недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунено,

зокрема, не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для поновлення строку, слід застосовувати наслідки, передбачені

пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.

За таких обставин касаційний суд зобов`язаний відмовити у відкритті касаційного провадження.

Оскільки ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення, які визнані касаційним судом неповажними, а також з посиланням на обставину, яка ухвалою суду від 1 серпня 2023 року визнана неповажною, вказане свідчить про невиконання нею вимог ухвали Верховного Суду від 1 серпня 2023 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за її касаційною скаргою і є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 17 лютого 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 5 квітня 2023 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. В. Сердюк