Справа № 199/582/23
РІШЕННЯ

Іменем України

17.08.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження (заочний розгляд) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,в його обґрунтування посилаючись на те, що 08.09.2017 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н шляхом підписання ОСОБА_3 заяви №б/н від 08.09.2017 р., у відповідності до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта. Для користування кредитними коштами ОСОБА_3 була видана кредитна картка. Кредитний ліміт змінювався у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг, та останній ліміт був встановлений у розмірі 6000,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. На день смерті спадкодавця з нею разом проживали відповідачі, на переконання позивача, вони є такими, що прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та мають відповідати по зобов`язанням спадкодавця. На виконання вимог законодавства позивачем 15.07.2021 р. була направлена претензія кредитора до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, та 26.07.2021р. отримана відповідь. В подальшому - 12.08.2022 р. позивач направив лист-претензію відповідачам з вимогою сплатити заборгованість спадкодавця, але неяких дій не було виконано.

Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5850,00 грн. (за кредитним договором №б/н від 08.09.2017 р.), яка виникла на день смерті спадкодавця, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Заявою від 12.05.2023 р. позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 850,00 грн. (кредитний договір №б/н від 08.09.2017 р.), яка виникла на день смерті спадкодавця, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій зазначав, що просить розглядати справу без його участі, а також вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 08.09.2017 р. ОСОБА_3 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу у ПриватБанку. У заяві зазначено, що клієнт приєднується доУмов та Правил надання банківських послу у ПриватБанку, які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет, та які разом із пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становлять договір банківського обслуговування, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування (а.с. 38). При цьому Анкета-заява не містить суму кредиту, умови щодо строку кредитування, строків та порядку повернення кредиту, а також розмір процентів за користування кредитом.

Судом на підставі довідки позивача про зміну кредитного ліміту встановлено, що кредитний ліміт неодноразово змінювався та з 04.03.2019 р. становив 6 000,00 грн., який 02.07.2021 р. був зменшений до 0,00 грн. (а.с. 37).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №1276 (а.с. 96).

Як встановлено судом на підставі матеріалів спадкової справи №877/2021, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с.135). ОСОБА_2 подав 02.10.2021 р. заяву про відмову від спадщини (зворотній бік а.с. 134).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2023 р.відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2023 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано: від територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб (Центру надання адміністративних послуг у місті Дніпро), компетенція якого поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника ОСОБА_3 , довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті померлої; позичальника ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а також витребувано від Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у копії спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, з обов`язку виконання договірного зобов`язання спадкоємцем позичальника та регулюються ст. 11, ч. 2 ст. 509, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 629, ч.ч. 1, 3 ст. 626, ст.ст. 610, 611, 1216, 1218, ч. 1 ст. 1231, ч.ч. 1-3 ст. 1268, ч.ч. 1- 2 ст. 1220, ст. 1281, ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як на доказ укладення кредитного договору між банком та спадкодавцем позивачем надана анкета-заява спадкодавця (а.с. 38), витяг з Умов і правила надання банківських послуг у ПриватБанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 39-87).

Проте, Умови і правила та Тарифи не містять підпису спадкодавця та позивачем не доведено, що саме ці Умови, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту розумів спадкодавець, ознайомившись і погодившись з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем під час розгляду справи.

Тобто в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила, що розміщені на офіційному сайті банку неодноразово змінювалися самим ПриватБанком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

У постанові від 03.07.2019 р. у справі №14-131цс19 Верховний Суд України викладена аналогічна правова позиція про неможливість застосувати до вказаних правовідносин правил ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку неодноразово змінювалися самим Банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Умови і правила та Тарифи повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня 2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року (№ 61-787св18).

Відтак, позивачем не доведено, що спадкодавець була ознайомлена саме з наданими позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами і правилами та Тарифами ПриватБанку, а також, відсутні докази, що сторонами узгоджено в інших документах суму кредиту, розмір процентної ставки, строк повернення кредиту та порядок повернення кредиту, у тому числі розмір щомісячного платежу.

Як встановлено судом з виписки за договором №б/н за період 07.09.2017 - 28.11.2022 р.р., суму заборгованості за кредитом позивач збільшив на суму заборгованості за відсотками в розмірі 6 100,80 грн., отже, до заявленої суми заборгованості за кредитом фактично входить плата за користування кредитом, а не надані позичальнику в користування кошти.

Як встановлено судом, витяг з Умов та Правил та тарифи, на які посилається позивач, не містять підпису відповідача, а тому його не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Також Анкета-заява не містить узгодженого сторонами розміру процентної ставки за користування кредитом, а відтак позивач безпідставно нарахував спадкодавцю відсотки за користування кредитом у сумі 6100,80 грн. (із розрахунку 3.5% на місяць).

Також позивач необґрунтовано збільшив суму заборгованості за кредитом на суму нарахованих відсотків за користування кредиту, оскільки, така сума є складовою повної вартості кредиту, однак не є сумою, яку фактично отримав у борг позичальник, відтак, не підлягає стягненню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 1 вересня 2020 року по справі N 293/599/19-ц.

Враховуючи вищевикладене, розмір заборгованості ОСОБА_3 (спадкодавець) за кредитом складає: 5 850,00 грн. - 6 100,80 грн. = - 250,80 грн. (тобто має негативне значення).

Таким чином, відсутня заборгованість ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором від 08.09.2017 р.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Оскільки на день смерті спадкодавця, її обов`язки щодо повернення позивачеві кредиту були виконанні, тобто припинені виконанням, то до ОСОБА_1 такі обов`язки не перешли, у зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, підлягає залишенню за рахунок позивача.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст. ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 264 - 265, ч. 2 ст. 272, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279, ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити в повному обсязі.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 21.08.2023 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї