Справа № 1412/1734/12
Провадження № 6/487/19/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ляшенко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва заяву Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» Іжаковського Олега Валерійовича, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2022 року Генеральний директор ТОВ «Вердикт капітал» Іжаковський О.В. шляхом направлення поштового відправлення звернувся до суду з заявою, якою просив замінити стягувача ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт капітал» у справі №2/1412/2998/12. В обґрунтування заяви зазначив, що 23.09.2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2306/К про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №23/036/08-ZKLN. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

13.01.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Порошина Н.Г. надала суду письмові пояснення, якими заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на те, що ще ухвалою суду від 20.10.2021 року виконавчий лист у справі №2/1412/2998/12 було визнано таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з фактичним виконанням зобов`язання, яке відбулося шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, ще до укладення Договору №2306/К про відступлення прав вимоги. Тобто, борг відсутній, а відповідно відсутній спір, тому стягувач не може бути замінений.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Генеральний директор ТОВ «Вердикт капітал» Іжаковський О.В. у заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Порошина Н.Г. надала суду заяву про розгляд заяви про заміну стягувача без її участі та участі ОСОБА_1

ПАТ «Дельта Банк» про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 10 квітня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 у простій письмовій формі укладено кредитний договір № 23/036/08-ZКLN, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику у майбутньому кредит (транші) в межах загальної суми 282 800,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16% річних, у строк до 09 квітня 2023 року.

В подальшому до вищевказаного кредитного договору між сторонами укладались додаткові договори, а також додаткові угоди до додаткових договорів.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 10 квітня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та позичальником ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, за умовами якого, останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .

До того ж, що Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08.04.2019 року по справі №487/4543/17, залишеною в силі Постановою Верховного суду від 15 січня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним вищенаведеного договору іпотеки відмовлено.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2012 року по справі №1412/1734/12 (провадження №2/1412/2998/12) стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерко товариства «Кредитпромбанк» заборгованість у розмірі 287188,30 грн. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерко товариства «Кредитпромбанк» судові витрати у сумі 2871,88 грн.

25.04.2013 року Заводський районний суд м. Миколаєва видав виконавчий лист №2/1412/2998/12 на виконання вищенаведеного заочного рішення суду.

20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Ухвалою суду від 19.09.2016 року замінено сторону у справі №2/1412/2998/12, а саме первісного стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк». Поновлено строки пред`явлення виконавчого листа №2/1412/2998/12 до виконання.

В подальшому, банком проведено стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_2 за іпотечним застереженням, зазначеним в тексті іпотечного договору від 10 квітня 2008 року (пункт 4.2), укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А. В., за яким право власності перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

17 лютого 2016 року рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова А. В. про державну реєстрацію від 17 лютого 2016 року індексний номер 28298670, внесено запис про право власності від 11 лютого 2016 року за №13306832 на вищенаведену квартиру за ПАТ «Дельта Банк».

09 серпня 2017 року ОСОБА_5 придбала на електронних торгах квартиру АДРЕСА_2 за 229072,00 грн. (Протокол електронних торгів №UA-EA-2017-07-26-000252-c). Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 серпня 2017 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., остання набула право власності на спірну квартиру.

На підставі вищезазначеного договору проведено державну реєстрацію (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36836438 від 30 серпня 2017 року, запис про право власності за №22094276, виконаний приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К. Є.).

Ухвалою суду від 20.10.2021 року визнано виконавчий лист №2/1412/2998/12 виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 25.04.2013 року, дублікат якого видано 30.03.2020 року на виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2012 таким що не підлягає виконанню на підставі положень ст. 598 ЦПК України. Так як, заборгованість за кредитним договором у розмірі 287188,30 грн. та 2871,88 грн. судового збору, визначена у цьому листі, повністю погашена за рахунок іпотечного майна, шляхом реєстрації за стягувачем права власності на це майно, вартість якого відповідно до п.1.4. Договору іпотеки складає 353500,00 грн., що значно перевищує суму стягнутого боргу за заочним рішенням суду від 16 травня 2012 року, а іншої вартості нерухомого майна Банком не надано.

Отже, встановлено, що заборгованість стягнута за рішенням суду від 16.05.2012 року, погашена у повному обсязі.

03 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір №2306/К про відступлення прав вимоги. Виходячи зі змісту даного договору та Додатку №1 до нього, ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги зокрема за кредитним договором №23/036/08-ZКLN.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Пунктом 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Всупереч наведеної норми Цивільного процесуального кодексу України Товариство звернулося з заявою, у якій просить замінити стягувача по справі №487/1734/12, що не передбачено ст. 442 ЦПК України.

Положення про процесуальне правонаступництво та про заміну сторони виконавчого провадження, які наведені у Цивільному процесуальному кодексі України (статті 55 та 442 цього Кодексу відповідно) передбачають підстави та умови заміни особи у правовідносинах, у яких виник спір, та наслідки вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Завершальна стадія судового процесу - стадія виконавчого провадження, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання.

Відповідно до сталої судової практики Верховного Суду (Постанова Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №2-1560-09) лише при встановленні факту невиконання судового рішення, яким стягнуто заборгованість із боржника, у разі заміни кредитора, зокрема, на підставі відступлення прав вимоги, суд ухвалює рішення про заміну стягувача. Таким чином, заміна стягувача можлива лише у випадку наявності самого зобов`язання, що не виконане боржником.

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

З матеріалів справи встановлено, що заборгованість за виконавчим листом №2/1412/2998/12 виданим Заводським районним судом м. Миколаєва 25.04.2013 року, дублікат якого видано 30.03.2020 року, повністю погашена за рахунок іпотечного майна, шляхом реєстрації за стягувачем права власності на це майно, вартість якого відповідно до п.1.4. Договору іпотеки складає 353500,00 грн., що значно перевищує суму стягнутого боргу за заочним рішенням суду від 16 травня 2012 року, а іншої вартості нерухомого майна Банком не надано.

Таким чином, зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 23/036/08-ZКLN від 10.04.2008 року, припинене повним його виконанням до укладення між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Вердикт Капітал" договору №2306/К про відступлення прав вимог.

Зазначені обставини у своїй сукупності виключають можливість заміни стягувача у справі на підставі статті 442 ЦПК України.

Відтак, заява про заміну сторони у виконавчому листі її правонаступником задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.55, 442 ЦПК України,ст. 512 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» Іжаковського Олега Валерійовича, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Щербина