Справа № 274/4175/22
Провадження № 2-о/0274/16/23
Рішення

Іменем України

19.01.2023 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., заявника, представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Уланівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області, приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Барська Ірина Олександрівна, Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту батьківства -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення батьківства за померлою особою, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кропивна Хмільницького району Вінницької області. На момент його народження його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебували в зареєстрованому шлюбі та запис про батька у свідоцтві про народження відсутній. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 .

Зазначає, що батьки ОСОБА_5 спільно проживали і після його народження, виховували його та опікувалися ним. ОСОБА_4 за його життя визнавав батьківство відносно заявника і ніколи в цьому не сумнівався.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, однак звернутися до нотаріуса та подати документи без встановлення родинного зв"язку заявник не має можливості, оскільки у свідоцтві про його народження запис про батька відсутній. Тому просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав в АДРЕСА_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Кропивна Хмільницького району Вінницької області і проживає АДРЕСА_2 .

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.08.2022 заяву ОСОБА_2 залишено без руху ( а.с. 20-22).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 23.09.2022 прийнято заяву ОСОБА_2 до розгляду та відкрито окреме провадження в даній цивільній справі ( а.с.30).

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву з мотивів, які у ній викладені, та просили її задовольнити.

Заінтересовані особи Уланівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області, Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з"явилися, на адресу Бердичівського міськрайонного суду спрямували клопотання та заяву про розгляд справи за відсутності їх представників, не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_2 ( а.с. 35-36).

Приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Барська Ірина Олександрівна, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, причину неявки суду не повідомлено.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є односельчанкою покійних батьків заявника. Батьками заявника є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони не були розписані. Коли заявник був в армії, то померла його мати, ОСОБА_4 жив з ним, допомагав йому будуватися. Свідок зазначила, що 40 років працювала в селі Кропивна фельдшером, була часто вдома у заявника. ОСОБА_4 ставився до ОСОБА_5 , як до сина, інших дітей в родині не було. Заявника та його батьків знає з дитинства.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що була знайома з ОСОБА_8 , яка проживала однією сім"єю з ОСОБА_4 , в них народився син ОСОБА_9 , інших дітей не було.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що особисто знала ОСОБА_4 , вони працювали разом в колгоспі на фермі. У ОСОБА_4 був один син це заявник по справі. ОСОБА_11 , матір заявника, вона також знала, у Ксенії не було іншого чоловіка, вона все життя прожила з ОСОБА_4 . ОСОБА_12 єдиний син ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Суд, заслухавши заявника, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Уланів Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 27.02.2009 року ( а.с.11).

Як вбачається з довідки № 246 від 20.04.2022, виданої старостою Уланівської сільської ради, на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_1 із нею проживали чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 ( а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кропивна Хмільницького району Вінницької області, його матір"ю записана ОСОБА_3 , запис про батька відсутній ( а.с.13).

23.06.2022 приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Барською І.О. ОСОБА_2 надано письмове роз"яснення норм чинного законодавства, відповідно до якого судом встановлено, що у ОСОБА_15 відсутні документи, які б могли підтвердити його родинний зв"язок з померлим ОСОБА_4 . Запропоновано заявнику для встановлення факту родинних відносин та захисту його прав звернутися до суду ( а.с.15).

Відповідно до довідки № 465 від 09.09.2022, виданою старостою Уланівської сільської радим Хмільницького району Вінницької області, судом встановлено, що ОСОБА_3 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом та вела спільне господарство у АДРЕСА_1 із чоловіком ОСОБА_4 , 1942 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до народження сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та після, спільно утримували та виховували його ( а.с.25).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126,133,135 СК України, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народився в с. Кропивна, Хмільницького району, Вінницької області, відомості про матір - ОСОБА_3 , відомості про батька відсутні ( а.с.26-27).

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу.

Згідно із ст. 53 КпШС України в якій зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 цієї норми закону передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 зазначено, що визначений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з пункту 15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 "положення про встановлення батьківства, викладені у ч. 3 ст. 53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин".

Згідно із п.п. 6,7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29.12.1969 «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року.

У відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою в шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства, може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства проводиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

Оскільки заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 то слід з`ясовувати обставини, передбачені ст. 53 КпШС України.

За положеннями цієї норми для встановлення батьківства в судовому порядку необхідно, щоб батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою, щоб припустимий батько дитини відмовився від встановлення батьківства в добровільному порядку та щоб відбулась реєстрація народження дитини в органах РАЦС.

Встановлення батьківства в судовому порядку можливо як в порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження (встановлення факту визнання батьківства та факту батьківства).

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження.

Можливість встановлення факту визнання батьківства передбачена ст. 3 Закону СРСР "Про затвердження Основ СРСР та союзних республік про шлюб і сім`ю від 27.06.1968, який є чинним та підлягає застосуванню згідно з Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів СРСР".

Згідно з положеннями вказаної норми, якщо її припустимий батько помер, і батьківство не було оформлено в добровільному порядку, то можливо встановлювати в окремому провадженні факт визнання батьківства, якщо померлий визнавав себе батьком дитини.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

З урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У судовому засіданні встановлено, що батьком ОСОБА_2 був ОСОБА_4 . Батьки проживали спільно без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, спільно піклувалися про заявника, виховували та утримували.

Звертаючись до суду із даною заявою, заявник вказав, що при житті ОСОБА_4 визнавав його своїм сином, опікувався та допомагав, виконував батьківські обов`язки.

Судом встановлено, що при житті ОСОБА_4 здійснював обов`язки батька відносно ОСОБА_2 , які відповідно до ст. 61 КпШС України полягають у зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_2 у зв`язку з чим його заява про встановлення факту батьківства.

Керуючись ст. ст. 4,13,211,258,263-265,354 ЦПК України, ст. 53 КпШС України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Уланівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області, приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Барська Ірина Олександрівна, Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав в АДРЕСА_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Кропивна Хмільницького району Вінницької області і проживає АДРЕСА_2 .

Внести зміни до актового запису № 44 від 10 листопада 1963 року, складеного виконавчим комітетом Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши, що його батьком є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , все інше залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко