Номер провадження: 22-ц/813/6913/23
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

23 листопада 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягувати з нього на її користь аліменти на повнолітню дитину яка продовжує навчання, у розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову й до закінчення ОСОБА_3 навчання, , але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_2 посилається на те, що від шлюбних відносин з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 , батьками якої записано позивача та відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_3 доньці виконується 18 років. Тобто вона досягає повноліття та виплата аліментів припиняється. На сьогодні донька навчається на 1 курсі Національному університеті «Одеська політехніка» на денної формі здобуття вищої освіти. Закінчення навчання передбачається 01 серпня 2026 року. Цей факт підтверджується довідкою № 248 від 28 жовтня 2022 року з місця навчання.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не надає, а навчання потребує значних матеріальних витрат, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з 10.01.2023 року та до закінчення навчання, або до досягнення віку 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в залежності яка дата наступить раніше. Стягнено з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити оскаржуване судове рішення та стягнути з нього на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму щомісячно до закінчення навчання ОСОБА_3 , посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що при постановленні заочного рішення судом першої інстанції не було враховано:

1)що на утриманні ОСОБА_1 перебуває непрацездатний батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який потребує постійного догляду та лікування;

2)що позивач офіційно працевлаштована, має достатній та стабільний заробіток;

3)що позивачем не було надано жодного розрахунку на підтвердження обґрунтованої необхідності для стягнення зазначеної суми

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 17, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 15 вересня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що у сторін від фактичних шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно з довідкою №248 від 28 жовтня 2022 року ОСОБА_3 навчається на 1 курсі Національному університеті «Одеська політехніка» на денної формі здобуття вищої освіти Українсько-польського навчально-наукового інституту. Закінчення навчання передбачається 01 серпня 2026 року.

У зв`язку із проходженням навчання ОСОБА_3 потребує додаткової матеріальної допомоги, а саме, фінансової допомоги на проїзд, харчування, одяг, взуття, відповідне методичне обладнання, навчальну літературу та канцелярію.

Суду не надано доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Статтями 141, 155 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статті 199 СК, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає дитина, а також остання.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Положеннями ч. 3 ст. 181 встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, в даній ситуації суд першої інстанції вбачав, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача Суд відповідно до статті 200 СК, враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у платника аліментів на утриманні неповнолітньої дитини;

- відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з чого, суд першої інстанції вбачав підстави для стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму щомісячно до закінчення навчання ОСОБА_3 або до досягнення віку 23 року, в залежності яка дата наступить раніше.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Однак суд апеляційної інстанції не може погодитись із висновками суду першої інстанції щодо розміру стягуваних аліментів з таких підстав.

За вимогами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не надала жодного доказу, щодо обґрунтованості стягнення 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 навчається в Національному університеті «Одеська політехніка» на бюджетній формі навчання та отримає стипендію у розмірі 2000 гривень щомісячно (а.с.78)

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що згідно із статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму щомісячно до закінчення навчання ОСОБА_3 .

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) з 10.01.2023 року та до закінчення навчання, або до досягнення віку 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в залежності яка дата наступить раніше, буде відповідати принципам сімейного та цивільного процесуального законодавства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку при визначенні розміру суми стягнення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру суми стягнення.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2023 року змінити, зменшивши розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк