Справа №191/3599/23
Провадження № 2-з/191/24/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Окладнікової О.І., за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в залі суду без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 року до суду звернулася представник заявника адвокат Ключенкова Х.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

У заяві посилалася на те, що 22 березня 2021 року ОСОБА_1 придбав на прилюдних торгах квартиру АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_4 - колишньому чоловіку ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 була не задоволена тим фактом, що вона не має ніяких прав на квартиру АДРЕСА_2 , в якій вона проживала протягом семи років з колишнім чоловіком, а тому постійно наполягала на тому, щоб ОСОБА_1 видав на неї довіреність щодо розпоряджання цією квартирою. Втомившись від постійних сварок з цього приводу, позивач 01 лютого 2022 року видав ОСОБА_2 довіреність щодо розпорядження його квартирою, сподіваючись, що це покращить стосунки між ним і відповідачем.

24 лютого 2022 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період. Через відстань й обмежені можливості в спілкуванні, відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поступово погіршувалися, що призвело до напружених стосунків між ними.

Заявник не турбувався стосовно того, що відповідач може відчужити його квартиру, оскільки знав, що в перші місяці дії воєнного стану заборонялося нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна, які укладаються від імені фізичної особи - відчужувана на підставі довіреності, а згодом укладання таких договорів стало можливим лише за умови отримання нотаріусом заяви від довірителя.

21 червня 2023 року, скориставшись змінами в законодавстві й тим, що заявник не міг скасувати довіреність, оскільки перебував на лікуванні, ОСОБА_2 уклала від імені ОСОБА_1 зі своєю матір`ю, ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу квартири заявника. ОСОБА_2 під час укладання даної угоди діяла в своїх інтересах, без наміру отримання коштів від такого продажу, з метою заволодіння квартирою, яку увесь час вважала своєю.

Заявник не був повідомлений про продаж його квартири, згоди на це не давав й грошові кошти від такого продажу не отримував.

В результаті даної зловмисної домовленості між відповідачами, ОСОБА_1 залишився без єдиного наявного в нього житла, а також без грошових коштів, що могли бути ним отримані від продажу квартири через що змушений звернутися до суду з метою відновлення свого порушеного права шляхом визнання даного правочину недійсним.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.08.2023 року до суду звернулася представник заявника адвокат Ключенкова Х.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки позивач ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно. З моменту розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили спірна квартира АДРЕСА_1 , може бути відчужена відповідачем ОСОБА_3 , яка наразі являється власником спірного майна, третім особам. А отже невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частинами 6 та 7 ст.153 ЦПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, серед іншого, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проаналізувавши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір з приводу нерухомого майна, а саме квартири, у зв`язку з чим, враховуючи предмет позову, а також реальну можливість здійснити третіми особами протягом розгляду справи дії щодо будь-яких реєстраційних дій відносно квартири, з метою недопущення ускладнення розгляду справи і забезпечення подальшого можливого виконання рішення суду, є підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 130, що належить на праві власності ОСОБА_3 , до набрання рішенням законної сили по справі №191/3599/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та наданими суду доказами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно задовольнити.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 130, що належить на праві власності ОСОБА_3 , до набрання рішенням законної сили по справі №191/3599/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , інші відомості відсутні.

Копію ухвали направити заявнику та одночасно для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повна ухвала складена 21.08.2023 року.

Суддя О. І. Окладнікова