Справа 688/2356/23
№ 2/688/560/23
Рішення

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Зінченка Д.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Спеціального Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

06 червня 2023 року адвокат Спеціальний С.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке відноситься до колгоспного двору, головою якого була померла. Позивач ОСОБА_1 звернулась до Другої шепетівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, однак отримала письмову відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на зазначений будинок спадкодавця та позивачу рекомендовано звернутися до суду для захисту свої спадкових прав. А тому, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, проте адвокат подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позов визнав, від своєї частки у даному будинку відмовляється на користь позивача.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.06.2023 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання о 09 год. 00 хв. 06.07.2023 року, яке через ненадходження витребуваної копії матеріалів спадкової справи відкладено до 09 год. 30 хв. 06.09.2023 року.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Як встановлено в суді та вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими приміщеннями та спорудами будинковолодіння по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку «А-І» загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м. з прибудовою «а», сараю «Б», погрібу «В», гаражу «Г», сараю «Д».

З довідки №208 від 20.04.2023 року, виданої начальником комунального підприємства «Шепетівське бюро технічної інвернтаризації» Лихобабою О.М. слідує, що згідно архівних матеріалів КП Шепетівського БТІ станом на 31.12.2012 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 , зареєстроване за колгоспним двором, головою якого являється ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 26.02.1990 року виконкомом Шепетівської районної Ради народних депутатів. Зареєстровано в реєстровій книзі №1 за р.№57.

Згідно довідки №77 від 19.04.2023 року, виданої виконкомом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, відповідно до запису №117 в погосподарській книзі №3 станом на 15 квітня 1991 року в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внучка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правнук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших осіб зареєстрованих в цьому будинку не було. Згідно даних погосподарського обліку в графі «Всього землі» за адресою: АДРЕСА_1 значиться 0,55 га. Земельна ділянка розташована на території Великошкарівської сільської ради.

Таким чином, вказаний будинок з господарським будівлями та спорудами, який має статус колишнього колгоспного двору, належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у рівних частках по 1/3 частці кожному.

Член колгоспного двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Шкарівка Шепетівського району Хмельницької області, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.11.1993 року, виданого Великошкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області.

Згідно довідки №73 від 03.04.2023 року, виданої виконкомом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , за цією ж адресою були зареєстровані: її внучка ОСОБА_1 , 1963 року народження та її правнук ОСОБА_2 , 1983 року народження.

Вказані обставини підтверджуються даними копій: свідоцтва про народження позивача ОСОБА_5 № НОМЕР_2 від 09.06.2014 року, свідоцтва про укладення шлюбу позивача серії НОМЕР_3 від 07.10.1982 року, яка після укладення шлюбу почала носити прізвище ОСОБА_6 , свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 22.02.1973 року, свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_7 серії НОМЕР_5 від 27.08.1957 року, свідоцтва про шлюб матері позивача серії НОМЕР_6 від 27.06.1961 року, яка після укладення шлюбу почала носити прізвище ОСОБА_8 , повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_9 №3 від 20.04.2023 року та свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_7 від 25.05.2023 року.

Після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернулась її внучка ОСОБА_1 , у зв`язку з чим Другою шепетівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №50/2023. З матеріалів спадкової справи слідує, що ОСОБА_3 заповіту не залишала, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців, передбачених ст. 530 ЦК УРСР (1963 року), не має. ОСОБА_1 спадщину прийняла у встановленому законом порядку, оскільки проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Із повідомлення завідувача Другої шепетівської державної нотаріальної контори Оскаєвої Л.В. № 120/01-16 від 20.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього спадкодавця.

Застосовані норми права

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом статті 525, частини другої статті 548 ЦК Української РСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття дня смерті спадкодавця.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями 120-127 ЦК Української РСР 1963 року.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а частина друга статті 123 цього Кодексу визначала, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Закон Української РСР «Про власність», який набув чинності 15 квітня 1991 року, не містив поняття «колгоспний двір» і закріпив загальні положення щодо права власності на майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї.

Так, відповідно до статті 17 цього Закону майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

6 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким виключено з ЦК Української РСР статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563 щодо спадкування майна колгоспного двору.

При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, судам належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

При вирішенні питання щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору судами належить виходити з того, що Закон Української РСР «Про власність» не містив положень, які виключали майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, зі складу спадщини.

У пункті 4 Постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII від 26 березня 1991 року «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» вказано, що правила, які містяться в Законі Української РСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність в СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР «Про власність в СРСР», тобто з 1 липня 1990 року.

Таким чином, з 1 липня 1990 року при спадкуванні частки майна колишнього колгоспного двору застосовувалися загальні правила щодо спадкування.

Такий правовий висновок відображено у постанові Верховного суду від 17.06.2020 року у справі №156/482/17 провадження 61-25814св18.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно абз. 2-3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Мотиви та висновки суду

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши думки учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено в суді та підтверджено дослідженими судом письмовими доказами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були членами колгоспного двору, розташованого по АДРЕСА_1 , головою якого являлась ОСОБА_3 , тому частки кожного із них у праві власності на це майно є рівними - по 1/3 частці у кожного.

Таким чином, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла 1/3 частка вказаного домоволодіння, яку успадкувала ОСОБА_1 як спадкоємиця за законом, яка у встановленому законодавством порядку прийняла спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи те, що вищевказане будинковолодіння належить до суспільної групи - колгоспний двір, спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 , якій належала 1/3 частина будинковолодіння, що і увійшла до складу спадщини після її смерті, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на неї у нотаріуса, суд дійшов висновку позов задовольнити частково, оскільки спадкодавцю належала лише 1/3 частина будинковолодіння, та визнати за позивачем право власності на належну спадкодавцю ОСОБА_3 частину спірного будинковолодіння. При цьому, суд не приймає до уваги відмову відповідача ОСОБА_2 від своєї частки на користь позивача ОСОБА_1 у власності на спірне будинковолодіння, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог, а відповідач відповідні вимоги у встановленому законом порядку до суду не пред`являв.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 123, 524, 525, 548 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 200, 206, 258-259, 263-266, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов адвоката Спеціального Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Велика Шкарівка Шепетівського району Хмельницької області.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 03 лютого 1998 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_10 , виданий 23 червня 2000 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_11 .

Суддя: С.В. Козачук