Справа № 367/2223/23
Провадження №2/367/3675/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2023 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

в складі головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Довгополої І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ірпінь справу №367/2223/23 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

04 квітня 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.09.2014 року. В

В обґрунтування позову посилається на те, що 22.09.2014 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Таким чином, сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 13 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 49462 гривні 83 копійки, яка складається з:

- 40263,11 грн- заборгованість за тілом кредиту;

- 9199,72 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 0,00 грн - нарахована пеня;

- 0,00 грн - нарахована комісія, та яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 2684 гривня 00 копійок.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.

25 травня 2023 року відповідачем на адресу суду подана заява із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2023 року в задоволенні клопотання відповідача про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження відмовлено та здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін.

08 червня 2023 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вказує, що у вересні 2014 року звернувся до акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» з проханням надати банківські послуги, а саме відкрити платіжну картку. Після чого, йому були видані дві платіжні карти, а саме «Карта «Універсальна» та «Карта для виплат», які декілька разів з 2014 року перевипускались. З вересня 2014 року до січня 2022 року він використовував вищезазначені платіжні карти для проведення банківських операцій виключно за рахунок власних коштів. Заяв з приводу встановлення кредитних лімітів та отримання кредитних коштів Позивачу не надавав, жодних документів з цього приводу не підписував. Також, Позивач впродовж 2014-2022 років не надавав мені на підпис Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку. Відповідно, ці документи також не підписував.

10 січня 2022 року перебуваючи на дачі в селі Лісники Київської області, близько 23.00 год. перед сном, бажаючи встановити будильник, позивач не зміг знайти свій особистий мобільний телефон. 11 січня 2022 року, вранці остаточно переконався, що телефон, в якому був встановлений мобільний додаток «Приват24», викрали ввечері 10 січня 2022 року невідомі особи, коли він повертався з роботи додому, оскільки його відповідач не знайшов і на своєму робочому місці в Укрцентрі «Інваспорт». В той самий день, 11 січня 2022 року, звернувся із заявою про вчинення злочину до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. 12 січня 2022 року вранці отримав витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000149 від 12 січня 2022 і в той же день звернувся до відділення акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», що на вулиці Велика Васильківська, 80 в якому повідомив про викрадення свого фінансового телефону та просив заблокувати платіжну картку «Карта «Універсальна». У відділенні Позивача повідомили, що 10 січня 2022 року близько 22.30 год. від імені позивача було підписано паспорт споживчого кредиту та збільшено кредитний ліміт у платіжній карті «Карта «Універсальна» із 0,00 до 39000,00 гривень та вчинено за допомогою мобільного телефону ряд транзакцій, внаслідок яких утворилася заборгованість близько 39000,00 гривень. 20 січня 2022 року позивач подав до акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заяву з проханням вважати фінансову аферу, яку здійснили шахраї по картці у період 10-13 січня 2022 року та вжити заходів для списання заборгованості, що утворилася внаслідок протиправних дій невстановлених осіб. В лютому 2022 року отримав від Позивача лист від 28 січня 2022 № 20.1.0.0.0/7-220121/12021, в якому останній зазначив, що не може повернути кошти, які були списані з карток.

Наголошує на тому, що він втратив фінансовий телефон внаслідок крадіжки телефону та шахрайських дій невстановлених осіб, тому відсутні підстави для притягнення до цивільно-правової відповідальності та стягнення коштів, що заявлені Позивачем.

Виписка по картковому рахунку надана Позивачем разом із позовною заявою свідчить про наявність успішних операцій щодо зняття коштів із застосуванням картки Відповідача шляхом декількох разів зняття готівки.

Вказана інформація була оброблена платіжною системою банку через один день - 11 січня 2022 року.

Зазначене свідчить про те, що Позивач не повідомляв про здійснення цих операцій (вказане підтверджується випискою по рахунку, в якій відображення спірних операцій (їх обробка) мало місце лише через один день - 11 січня 2022 року).

Відповідач вважає, що фактично працівники банку не звернули належної уваги на його заяву, не вчинили дії щодо повернення незаконно списаних коштів з його рахунків. Позивач не надав суду інформації за наслідками службового розслідування, яке проводилось банком.

Відповідач зазначає, Позивач не надавав ніяких грошових коштів і відповідач ними не користувався, вказані кошти є власністю банку. Не здійснював ніяких операцій з кредитними коштами, не є їх користувачем чи власником і не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій ініційованих невідомими особами в межах своєї протиправної діяльності.

Вважає, що заява-анкета надана Позивачем не є належним та допустимим доказом, оскільки складена на іноземній мові, а відповідний переклад відсутній, також в ній відсутня Інформація про бажаний вид послуг, який він мав намір отримати; тип та строк дії платіжної картки, її номер, а також розмір встановленого кредитного ліміту.

Крім цього вказана анкета не містить істотних умов договору, відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування відсотків. В заяві зазначено, що вона разом із Пам`яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді для ознайомлення становить договір про надання банківських послуг .

Додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку не містять підпису оскільки такі не надавались.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б пiдтвepджyвaли, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг, витяг з яких доданий до позовної заяви, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та брав на себе зобов`язання.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» тіла кредиту та процентів за користування кредитом, оскільки жодних кредитних договорів не укладав, кредитні кошти не отримував та не використовував. Жодних умов і тарифів кредитування не приймав.

Позивачем не подано належних та допустимих доказів, що підтверджують підстави для стягнення з нього заявлених грошових коштів.

У відповіді на відзив, наданій суду позивачем 09 червня 2023 року, останній просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідно до умов Договору клієнт зобов`язаний:

- застосовувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання (п 1.1.2.10 УіП);

- інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу або отримання звістки про їх незаконне використання (п 1.1.2.11 УіП);

У 3-х денний термін після усної заяви про втрату картки, ПІНа надати письмі заяву в Банк (п. 1,1.2.12 УІП).

Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизаціє до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-лисита Платіжної системи (п. 1.1.5.29 Договора). Про втрату картки відповідач не заявляв, грошові кошти знімалися за допомогою банкомату відповідно особа (або ж сам відповідач) я знімала кошти мала в наявності платіжну карту і знала ПШ -код властивий даній карті, згідно п. 1.1.1.106 УІП PIN -код відомий лише держателю карти та необхідний ді здійснення операцій з Платіжною картою.

Враховуючи п. 1.1.5.29 кредитного договору, клієнт несе повну відповідальності за операції проведені з картою. Клієнт у свою чергу має право стягнути сум відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку.

У зв`язку з відсутністю доказів звернення Відповідача в Банк із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи, а також будь-яких звернень Відповідач; втрату карти, заперечення Відповідача не можуть прийматися судом до уваги оскільки являються необґрунтованими. Також необхідно зауважити, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що

свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує нам, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що,здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановленихцим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За загальними правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22 вересня 2014 року є клієнтом АТ КБ ПриватБанк за договором банківського обслуговування.

Зазначені обставини визнані відповідачем.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідач 22.09.2014 року отримав кредитну картку НОМЕР_1 , строк дії якої до 05/18, карта «Універсальна», та 09.07.2018 року - карту № НОМЕР_2 строк дії якої до 01/22 (а.с. 12). Кредитний ліміт встановлений на картці з 10.01.2022 року у розмірі 39000,00 гривень, 11.03.2022 року зменшено до 0,00 гривень (а.с. 11).

Згідно виписки позивача за картковим рахунком НОМЕР_3 січня,11 січня та 12 січня 2022 року були списані грошові кошти за допомогою мобільного додатку «Приват24» ( а.с.53,53 оборот)

20 січня 2020 року письмовою заявою позивач просив банк повернути безпідставно зняті з картки грошові кошти.

12 січня 2022 року відповідач звернувся до поліції з заявою про викрадення телефону, на якому був встановлений додаток «Приват24», що підтверджується копією витягу з ЄДРДР ( а.с.117).

Листом №20.1.0.0.0/7-220121/12021 від 28.01.2022 року Банк відмовив позивачу у поверненні спірних грошових коштів.

Підставою відмови банк визначив правильне введення ПІН-коду карток.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що:

«користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що ОСОБА_1 втрачав та/або сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про результати службового розслідування за вказаним фактом ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано відповіді

Судом встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само його звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту його звернення з вимогою про скасування цієї транзакції.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що:

«встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та від 11 березня 2015 року № 6-16цс15».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що:

«встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

При вирішенні спору приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що:

«сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Суд зауважує на тому, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 10,11,12 січня 2022 року.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі, не обґрунтовані та не доведені доказами, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись статтями 4, 12, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя М.П. Одарюк

Повний текст рішення виготовлено 15 серпня 2023 року.