КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-н/947/4470/23
УХВАЛА

15.08.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініечнко Л.В.

Оглянувши матеріали справи за вказаною заявою, суддя дійшла до висновку про наявність підстав для відмови у видачу судового наказу заявникові, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. (ст. 4 ЦПК України).

У відповідності до ч.2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 статті 163 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Оглянувши подану до суду заяву, суддею встановлено, що остання подана від імені ОСОБА_1 , однак не містить особистого підпису останньої.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо зокрема заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Приймаючи вищевикладене, оскільки заява від імені ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суддя вважає, що у видачі судового наказу заявникові слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також у відповідності до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 4, 160, 163, 165, 352-354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу з цих підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л.В.