Провадження № 2-о/686/584/23
Рішення

Іменем України

26 вересня 2023 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Кучерук Н.В.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, спрямованих на забезпечення її безпеки, а саме: заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за її бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні розмови, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначено, що вона разом з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Останнім часом ОСОБА_3 став поводитися агресивно та неадекватно, що проявляється у застосуванні психологічного та фізичного насильства, зокрема останній висловлює погрози фізичною розправою, принижує її, ображає, штовхає та шарпає за руки і одяг. Цими діями останній завдає ї фізичну та моральну шкоду. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_3 у неї порушився сон, виникли побоювання чергового насильства з боку кривдника, через що вона боїться залишатися у себе в домі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала просила її задовольнити. Зазначила, що вона разом з ОСОБА_3 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Спільних дітей у них немає. Впродовж останніх років їх стосунки з ОСОБА_3 значно погіршилися та між ними стали часто виникати сварки. ОСОБА_3 вживає спиртні напої та влаштовує сварки, під час яких висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, ображає її, погрожує застосуванням фізичного насильства, пошкоджує меблі, посуд. 03.09.2023 року ОСОБА_3 черговий раз вчинив сварку, під час якої у присутності її подруги а також неповнолітнього сина від першого шлюбу, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав та принижував її, шарпав за одяг та руки. Внаслідок такої агресивної поведінки вона вимушена була викликати співробітників поліції. Після цієї події стосовно ОСОБА_3 був виданий терміновий заборонний припис та з того часу останній став проживати не за місцем її реєстрації.

Представник заінтересованої особи адвокат Говорецький Г.Б. проти задоволення поданої заяви та видачі обмежувального припису заперечив. Зазначив, що жодних підстав для вжиття судом відповідних заходів стосовно ОСОБА_3 не має та необхідності їх застосування заявником не доведено. Так, дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 тривалий час (понад 6 років) перебувають у фактичних шлюбних стосунках. Між сторонами на ґрунті ревнощів відбуваються певні конфлікти. Так, у кінці серпня сторони пройшли поліграф за результатами якого було встановлено, що заявниця зраджує ОСОБА_3 . На цьому підґрунті 03.09.2023 року між ними дійсно виникла сварка. Разом з цим останній заперечив факт вчинення його клієнтом домашнього насильства щодо заявниці, а складений співробітниками протокол не є доказом вчинення ОСОБА_3 відповідного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одними із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою, заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (частина друга статті 26 вказаного Закону).

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

При цьому суд зазначає, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 є співмешканцем ОСОБА_1 , що підтвердили в судовому засіданні як сама заявниця так і представник ОСОБА_3

03.09.2023 року інспекторами СПНД ВП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_3 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення серія ВАБ №965342 та ВАБ №965343 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідно. Згідно вказаних протоколів ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 03.09.2023 року о 21:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_1 в присутності неповнолітнього ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , погрожував фізичною розправою, принижував, ображав, шарпав за одяг та руки, штовхав.

Також у зв`язку із вказаним вище фактом, 03.09.2023 року інспектором СПДН ВП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Кирилюк А.І. стосовно ОСОБА_3 був виданий терміновий заборонний припис згідно якого останній зобов`язаний був залишити місце проживання постраждалої особи ( ОСОБА_1 ), йому було заборонено входити і перебувати в місці проживання постраждалої особи та у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб (до 13.09.2023 року).

Станом на час розгляду цієї справи матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за подіями, які мали місце 03.09.2023 року не розглянуті.

З огляду на встановлені обставини, а саме факт сварки між сторонами, що мав місце 03.09.2023 року за наслідками якої стосовно ОСОБА_3 було складено два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в тому числі щодо ОСОБА_1 , винесення співробітником поліції термінового заборонного припису щодо ОСОБА_3 з метою забезпечення безпеки ОСОБА_1 строк дії якого на даний час сплинув, а також зважаючи на те, що матеріли про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП станом на даний час не розглянуті та відповідно не вирішено питання про кваліфікацію дій останнього та прийняття стосовно нього рішення, з метою забезпечення тимчасової захисної та запобіжної функцію щодо попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки потерпілої особи, суд вважає за можливе задовольнити частково подану заяву та видати обмежувальний припису терміном на 1 місяць та покласти на ОСОБА_3 обмеження у вигляді заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3504-3506 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на строк один місяць, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на 500 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення про видачу обмежувального припису направити Хмельницькому районному відділенню поліції ГУНП в Хмельницькій області та Виконавчому комітету Хмельницької міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2023 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: