Справа № 159/4599/22
Провадження № 2/159/245/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 15.09.2012 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 373.

За час перебування сторін у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .

Сімейні стосунки між сторонами почали погіршуватися. Офіційної роботи відповідач не має, однак, заробляючи гроші на різних заробітках, він почав ухилятися від фінансового утримання сім`ї, перестав надавати будь-які кошти на утримання сина. На підставі вказаного, між сторонами виникали постійні сварки, що негативно впливало на психологічний стан сина. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Натомість, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, оскільки матеріально своєму синові не допомагає, участі у його вихованні не приймає та не виконує жоден з тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дитини. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати малолітню дитину. Враховуючи матеріальне становище відповідача, позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно по 3500,00 грн.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. щомісячно починаючи стягнення з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 15.09.2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 373.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження.

Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, має певні доходи, а тому може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Доказів того, що він не має ніяких доходів суду не подав.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі.

Відповідач не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно.

Визначений розмір аліментів в сумі 2000 грн. щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Позивач не довела, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у запропонованому нею розмірі.

За таких обставин з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 10.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ратнівським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 02.03.2004 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 10.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ратнівським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК