УХВАЛА

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 541/1157/22

провадження № 61-13274ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати та зобов`язання повернути земельну ділянку, за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» до ОСОБА_1 про зобов`язання надати підтверджуючий документ про отримання авансового платежу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» (далі - СТОВ «Славутич») про розірвання договору

оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 44 590,00 грн та зобов`язання повернути земельну ділянку.

У липні 2022 року СТОВ «Славутич» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про зобов`язання надати підтверджуючий документ про отримання авансового платежу.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області

від 13 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі від 01 серпня 2017 року № 140/08-17, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Славутич», право оренди за яким зареєстровано держаним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади Полтавської області Котляревським С. О., номер запису про інше речове право від 11 серпня 2017 року № 21880493, щодо земельної ділянки, площею 4,300 га, кадастровий номер :00:007:0052.

Стягнено із СТОВ «Славутич» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2019 рік у розмірі 10 125,70 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У задоволенні позову СТОВ «Славутич» до ОСОБА_1 про зобов`язання надати підтверджуючий документ про отримання авансового платежу відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

06 вересня 2023 року СТОВ «Славутич» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 25 квітня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) - 2 684,00 грн.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі за первісним позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати та зобов`язання повернути земельну ділянку, за зустрічним позовом про зобов`язання надати підтверджуючий документ про отримання авансового платежу.

Ціна позову у цій справі, враховуючи сукупність платежів за користування земельною ділянкою не більше ніж за три роки, становить 37 734,00 грн, та заборгованість з орендної плати - 44 590,00 грн,що станом на 01 січня

2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн). Тобто справа

№ 541/1157/22 є малозначною в силу вимог закону.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, проте вказані посилання є безпідставними й не спростовують визначення цієї справи як малозначної.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки СТОВ «Славутич» подалокасаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати та зобов`язання повернути земельну ділянку, за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» до ОСОБА_1 про зобов`язання надати підтверджуючий документ про отримання авансового платежу.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

А. Ю. Зайцев

М. Є. Червинська