Справа № 199/2635/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про поділ домоволодіння в натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки зі спільного майна, залишення майна у спільному користуванні,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа, яку було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання останній раз на 17 серпня 2023 року.

15 серпня 2023 року від позивача за первісним позовом до суду надійшла заява про залишення її позову без розгляду у зв`язку із тим, що сторони врегулювали наявний у них спір в позасудовому порядку шляхом укладення договору про визначення (зміну) розміру часток у праві спільної часткової власності та встановлення конкретного порядку користування домоволодінням від 14 серпня 2023 року. Також з викладених підстав первісний позивач просила повернути сплачений нею судовий збір та внесені нею на депозитний рахунок суду кошти.

16 серпня 2023 року позивач за зустрічним позовом також подав до суду заяву про залишення його зустрічного позову без розгляду з тих же підстав, що і первісний позивач.

В підготовче засідання учасники розгляду справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

За таких обставин у відповідності до ст.ст.197, 198, 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести підготовче засідання для вирішення заяв сторін про залишення позовів без розгляду за відсутності учасників справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Ознайомившись із заявами позивачів за первісним та зустрічним позовами про залишення їх позовів без розгляду, а також із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, як вказувалось вище в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №199/2635/21 (провадження №2/199/65/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про поділ домоволодіння в натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки зі спільного майна, залишення майна у спільному користуванні. Предметом спору у справі є поділ домоволодіння АДРЕСА_1 між його співвласниками, якими є сторони по справі.

14 серпня 2023 року між сторонами у справі було укладено договір про визначення (зміну) розміру часток у праві спільної часткової власності та встановлення конкретного порядку користування домоволодінням, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстровим №678.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, окрім іншого, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України.

Нормою ст.217 ч.3 ЦПК України визначено, що з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Відповідно до ст.257 ч.1 п.5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно ст.200 ч.2 п.1 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Зі змісту норм цивільного процесуального законодавства, зокрема наведених вище, вбачається, що розгляд судом в порядку цивільного судочинства справи позовного провадження можливий лише за ініціативою позивача (його представника) та/або органів та осіб, яким надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, і за умови подальшого підтримання позивачем (його представником) свого позову впродовж його розгляду.

Відтак, враховуючи, що позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом до початку першого судового засідання у даній цивільній справі, тобто до початку розгляду справи по суті, було подано заяви про залишення їх позовів без розгляду, що з огляду на наведені судом вище норми ЦПК України та правову позицію щодо підстав здійснення судового провадження унеможливлює подальший розгляд цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяв первісного та зустрічного позивачів і залишення їх позовів без розгляду на підставі ст.257 ч.1 п.5 ЦПК України. Одночасно суд роз`яснює первісному та зустрічному позивачам, що залишення позовів без розгляду не позбавляє права на повторне звернення до суду з такими самими позовами.

Відповідно до ст.133 ч.2 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що первісний позов залишається даною ухвалою суду без розгляду саме за заявою первісного позивача, передбачені законом підставі для повернення судового збору, сплаченого таким первісним позивачем при подачі свого позову до суду, відсутні, а відтак і заява первісного позивача в частині вимог про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Вирішуючи вимоги первісного позивача про повернення їй сплаченої на депозитний рахунок суду грошової суми, суд керується наступним.

Так, позивачем за первісним позовом в ході розгляду справи у підготовчому провадженні на виконання вимог закону, задля забезпечення подальшого розгляду її позовних вимог в частині стягнення з неї на користь відповідача ОСОБА_3 компенсації вартості зменшення ідеальної частки у спірному нерухомому майні 19 серпня 2021 року було попередньо внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 43282 гривень.

За змістом положень ст.ст.364, 365, 367 ЦК України присудження судом компенсації, визначення її розміру належить до компетенції суду. При цьому закон встановлює обов`язок для позивача, який за позовними вимогами буде зобов`язаний сплатити таку компенсацію, попередньо (до ухвалення судового рішення) внести на депозитний рахунок суду відповідну суму коштів, яка відповідатиме розміру грошової компенсації. Тому саме судом в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду, зокрема й питання повернення таких коштів у випадку, коли підстава їх перебування на рахунку відпала. Депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби, не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

Таким чином, грошові кошти в розмірі 43282 гривень, внесені 19 серпня 2021 року первісним позивачем на депозитний рахунок суду задля забезпечення можливості вирішення спору сторін судом, в силу презумпції правомірності володінням майном (ст.397 ч.3 ЦК України) є власністю такого первісного позивача, а оскільки первісний позов даною ухвалою суду за заявою первісного позивача залишається без розгляду, підстава та необхідність у подальшому перебуванні вказаної суми на депозитному рахунку суду відпала, а тому такі пошти підлягаю поверненню їх законному власнику первісному позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.364, 365, 367, 397 ЦК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.13, 133, 197, 200, 211, 217, 223, 257-261, 263, 268, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача за первісним позовом про залишення первісного позову без розгляду задовольнити.

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про поділ домоволодіння в натурі залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) внесені нею на депозитний рахунок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (платник: ОСОБА_1 ; отримувач: ТУ ДСА в Дніпропетровській області; рахунок отримувача: UA0017442; код отримувача: 26239738; банк отримувача: 820172, Державна казначейська служба України) грошові кошти в розмірі 43282 гривень згідно квитанції №118 від 19 серпня 2021 року.

У задоволенні іншої частини заяви позивача за первісним позовом відмовити.

Заяву позивача за зустрічним позовом про залишення зустрічного позову без розгляду задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки зі спільного майна, залишення майна у спільному користуванні залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам, що залишення їх позовів без розгляду не позбавляє їх права на повторне звернення до суду із такими же самими позовами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Авраменко