РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П..

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Пасічник М.В.,

відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Власик В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Гайдук Вікторія Олександрівна про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа приватний нотаріус Гайдук Вікторія Олександрівна, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2008 року і по день смерті ОСОБА_3 . Змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 спадкоємцеві четвертої черги спадкування за законом, право на спадкування у першу чергу спадкоємців за законом.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у 2007 році, вона познайомилася з ОСОБА_3 . Через деякий час їхні стосунки почали носити характер подружніх та з початку 2008 року він переїхав до позивачки на постійне проживання і вони почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу у її будинку за адресою, АДРЕСА_1 . Зазначає, що більше 13 років вона проживала та вела разом з ОСОБА_4 спільне господарство, використовувала спільні кошти для життя, багато років разом відпочивали, ходили на святкування, ювілеї, весілля тощо, а потім він захворів на злоякісне новоутворення середньої третини грудного відділу стравоходу, T2N0M0 стадія 2А (рак стравоходу). Позивачка постійно забезпечувала ОСОБА_3 належний догляд та здійснювала піклування про нього, включаючи в постреабілітаційний період, забезпечувала матеріально, їздила з ним на лікування (операції) у лікувальні заклади ( включаючи у м. Києві), купувала за власні кошти ліки та оплачувала консультації і огляди лікарів, оскільки останній досить тривалий час перебував у важкому та безпорадному стані. За час спільного проживання, вони, як чоловік та жінка, мали спільний побут, права та обов`язки, притаманні подружжю, відвідували друзів та родичів, що підтверджується фото за 2014 -2019 p.p. Всі ці 13 років, вони з цивільним чоловіком тримали птицю, мали спільний бюджет, несли спільні витрати, сумісно сплачували різні платежі, купували техніку, піклувалися одне про одного. ОСОБА_5 в останні роки ніде не працював, хвороба довгий час постійно прогресувала і він змушений був стримувати її рецидив постійним прийняттям ліків та лікуванням у медичних закладах, він отримував невелику пенсію по інвалідності і іноді займався різними підробітками. У зв`язку важкою хворобою, ОСОБА_4 з 27.06.2014 року була встановлена інвалідність 2 групи. Останні роки ОСОБА_6 був фактично непрацездатною особою так як у нього були болі по хворобі і він мусив постійно приймати ліки та лікуватися. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. Причиною смерті була пухлинна інтоксикація стравоходу (рак), про що свідчить довідка про причину смерті. Позивач зазначає, що взяла на себе всі необхідні дії та витрати по похованню цивільного чоловіка, ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 , у нього залишилося спадкове нерухоме та рухоме майно. Вважаючи ОСОБА_7 своїм чоловіком, позивачка звернулась до нотаріуса по місцю реєстрації померлого з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй повідомила, що в зв`язку з тим, що в офіційному шлюбі вони не перебували, а факт спільного проживання судом не встановлений, тому їй необхідно звернутися до суду. Окрім позивачки з заявою про вступ у спадщину звернулася мама померлого - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 12.08.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

13.09.2022 року представником відповідача адвокатом Власик В.Я. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що син відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 хоча і був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , однак протягом останніх 13 років до своєї смерті в ній постійно не проживав. ОСОБА_3 спочатку жив зі своєю офіційною дружиною в її квартирі по АДРЕСА_3 , спільних дітей в них не було. Потім він повернувся в квартиру своєї матері. Пізніше він познайомився з позивачкою, вони почали зустрічатись і невдовзі почали жити разом в будинку по АДРЕСА_1 , однак цей будинок позивачці не належить на праві власності. В позивачки є син, який разом з матір`ю не проживав, його доглядала бабуся. В травні 2014 році син відповідачки ОСОБА_3 захворів, в липні 2015 року він був прооперований в «Національному інституті раку» МОЗ України в м.Київ. На його лікування відповідачка брала кошти в сумі 15000 грн. в кредит, зняла зі свого депозитного рахунку в банку 10 000 грн., решту коштів збирали друзі, родичі, частину коштів дав менший син відповідачки. Жодних коштів на лікування ОСОБА_8 позивачка не надавала, вона взагалі ніде не працювала. На операцію в Київ з ОСОБА_9 їздила позивачка, оскільки син сказав матері не їхати з ним, бо в неї хворе серце і поки він буде на операції, її заберуть в реанімацію. Через 3 місяці після операції ОСОБА_3 сам їздив на консультацію в м.Київ, а потім в м.Рівне. Коли стан здоров`я ОСОБА_8 після проведеної оцерації покращився, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 купляли бувші у використанні автомобілі, ремонтували їх та продавали, різниця була їх доходом. Після цього, ОСОБА_3 лікувався за свої кошти. ОСОБА_3 до своєї смерті був ходячий, працював, сам себе обслуговував. ОСОБА_11 погіршилось в 2018 році, після чого позивачка почала гуляти, не приходити додому на ніч. Коли ОСОБА_12 було дуже погано, він телефонував своєму товаришу ОСОБА_13 , який привозив ліки і вдень, і вночі, або його товариш ОСОБА_10 , з яким він мав спільний підробіток. Своїй матері ОСОБА_3 не повідомляв про погіршення свого стану здоров`я, бо знав що в матері хворе серце, цукровий діабет. ОСОБА_14 і безпорадним ОСОБА_3 не був ні одного дня аж до своєї смерті. Коли ОСОБА_12 в листопаді 2021 року стало гірше, він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_10 , який викликав швидку медичну допомогу, яка завезла його в Чорнобильську лікарню. Коли швидка забирала ОСОБА_8 в лікарню, позивачки вдома не було, вона вже півроку проживала по АДРЕСА_4 з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_15 . В будинку на АДРЕСА_1 позивачка приходила тільки переодягнутись, взяти якісь речі і при цьому влаштовувала скандали, тому ОСОБА_3 більшість часу проводив зі своїми друзями ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Відповідачка вважає, що позивач обманним шляхом взяла документи на своє ім`я про поховання ОСОБА_8 , оскільки всі витрати на похорони взяв на себе його товариш ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 25.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав та мотивів, які наведені у позовній заяві, просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та її представник просили відмовити в задоволенні позову, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Рівне (свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.11.2021 р.)

Згідно довідки №1854/02.12 виданої 05.08.2022 р. ГУ Пенсійного фонду в Рівненській області, вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку у відділі обслуговування громадян (сервісний центр) №9 управління обслуговування громадян і отримував пенсію по інвалідності 2 грп. Загальне захворювання з 27.06.204 30.11.2021 року.

Згідно виписки з обласного канцер-реєстру КП «Рівненський обласний протипухлинний центр» Рівненської обласної ради, ОСОБА_5 з 2014 року по липень 2021 року проходив лікування не менше 13 разів, включаючи хірургію та хіміотерапію.

У червні 2021 року, ОСОБА_5 проходив лікування в ДУ «Національний інститут раку» МОЗ України, про що свідчить консультативний висновок від 24.06.2021 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась квартира, яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2008 року по день його смерті.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , та ще двоє осіб (чоловіки) проживали у будинку (з трьома кімнатами) за адресою АДРЕСА_1 .

Доказів того, що будинок за адресою АДРЕСА_1 є власністю позивача, як вона зазначає у позові матеріали справи не містять.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю позивач надала суду 2 фотографії, з яких на одній фотографії вона разом з померлим ОСОБА_10 на відпочинку в м.Затока 2019 рік, на іншій фотографії як зазначила позивач на весіллі у ОСОБА_19 ( похресниця ОСОБА_10 ), однак сам ОСОБА_10 на фото відсутній.

Показання свідків сторони позивача.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 суду показав, що ОСОБА_10 та ОСОБА_21 разом проживали більше 15 років в будинку по АДРЕСА_1 , він проживає на протилежній стороні вулиці. Також в цьму будинку проживав чоловік ОСОБА_22 . Свідку відомо, що у ОСОБА_10 була хвороба - рак горла, бачив його лежачим за місяць до його смерті. Витрати на поховання ОСОБА_10 здійснювала ОСОБА_21 . Де працювали ОСОБА_21 і ОСОБА_10 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що знає ОСОБА_21 з 2000р., їй відомо, що ОСОБА_10 та ОСОБА_21 приблизно з 2008 року жили по АДРЕСА_1 разом як одна сім`я. Зазначає, що приблизно 7 років тому ОСОБА_21 та ОСОБА_10 купували в неї меблі (крісло і диван). Свідку відомо, що в квартирі по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_21 , ОСОБА_10 та ОСОБА_22 . Зазначає, що в позивачки є син, він з нею не проживав. В ОСОБА_10 дітей не було. Свідку також відомо, що разом ОСОБА_21 та ОСОБА_10 їздили на відпочинок. Коли ОСОБА_10 захворів, ОСОБА_21 його доглядала. Свідку також відомо, що в ОСОБА_10 з мамою був конфлікт.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 суду пояснила, що з 2008 року знає позивачку, з нею вона перебуває в дружніх стосунках. Свідку відомо, що ОСОБА_21 та ОСОБА_10 проживали разом в АДРЕСА_1 , їздили разом відпочивати на море, жили добре, не сварилися. В будинку по АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_21 , ОСОБА_10 та ОСОБА_22 . ОСОБА_21 та ОСОБА_10 проживали в одній кімнаті №3. Петро проживав в кімнаті АДРЕСА_5 . Зі слів ОСОБА_21 знає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_21 позичали гроші товаришам. ОСОБА_21 платила комунальні послуги за свою половину. Коли ОСОБА_10 захворів, ОСОБА_21 купувала йому ліки. Також свідку відомо, що ОСОБА_21 взяла на себе всі витрати на поховання.

Показання свідків сторони відповідача

Допитана в судовому засіданні відповідач в якості свідка ОСОБА_2 суду показала, що її син ОСОБА_3 до 2012 року проживав в АДРЕСА_6 з своєю колишньою дружиною. Вказує, що осінню 2012 року ОСОБА_10 переїхав до неї в квартиру по АДРЕСА_7 . Потім ОСОБА_10 проживав по АДРЕСА_1 . В одній половині будинку проживали: ОСОБА_21 (кімната 1), ОСОБА_10 (кімната 3) та ОСОБА_22 (кімната 2). В іншій половині будинку проживала тітка ОСОБА_22 . В 2014 році ОСОБА_10 захворів, ОСОБА_2 давала йому гроші на лікування (15000 грн. взяла в кредит, 10000 грн. зняла з депозиту). В жовтні 2018 року вона подарувала належну їй квартиру на ОСОБА_25 . Був судовий спір за квартиру через те що ОСОБА_10 хотів її продати. Вказує, що ОСОБА_10 та позивач проживали в одному будинку, однак це не була сім`я, спільного господарства в них не було, майна спільного не мали. ОСОБА_10 займався купівлею-продажем машин, а позивач ніде не працювала. Вказує, що ОСОБА_10 позичав кошти своїм товаришам, частину яких після його смерті боржники вернули саме їй ( ОСОБА_2 ). ОСОБА_26 оплачував його товариш ОСОБА_27 з яким у них був спільний бізнес, він возив ОСОБА_10 на лікування в Київ, купував йому ліки. За два дні до смерті ОСОБА_10 приходив до відповідача на квартиру, племінниця його підстригла, він помився. Син до часу смерті був ходячий, сам себе обслуговував, та не був у безпорадному стані. Вказала, в неї з синам були хороші відносини.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що ОСОБА_3 це його брат. Вказує, що ОСОБА_10 більше 5 років проживав по АДРЕСА_1 . В цьому будинку крім його брата проживали ОСОБА_29 і ще 2 людини. Свідок зазначає, що з братом ОСОБА_10 він бачився не менше 1 раз на тиждень. Брат йому розповідав, що в нього є співмешканка ОСОБА_21 . На операцію в м.Київ ОСОБА_10 возив його товариш ОСОБА_27 . Вказує, що у ОСОБА_21 та ОСОБА_10 спільного бюджету не було. Перед смертю ОСОБА_10 і на сьогодні ОСОБА_21 проживає в іншому будинку, з іншим чоловіком. За своє лікування ОСОБА_10 оплачував все сам. Також свідку відомо, що витрати на поховання брата поніс ОСОБА_27 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду показав, що дружив з ОСОБА_10 близько 20-ти років, разом займалися бізнесом, продавали машини. ОСОБА_3 орендував квартиру по АДРЕСА_1 . В цій квартирі проживали троє чоловіків і ОСОБА_21 (позивач). Свідку також відомо, що ОСОБА_10 та ОСОБА_21 мали стосунки, однак це не була сімя, вони часто сварилися, спільних коштів у них не було. Вказав, що він та ОСОБА_10 заробляли кошти на ремонті автомобілів та їх продажі, ОСОБА_10 позичав кошти своїм знайомим. Останній раз ОСОБА_10 на лікування до Києва возив він, за лікування платив ОСОБА_3 , мав при собі свої кошти 100 тис. грн. За декілька днів до смерті після повернення з Києва, ОСОБА_10 на аркуші де було записано хто йому винен кошти, написав віддати кошти свідку ОСОБА_31 .. Померлий до дня смерті не мав безпорадного стану, їздив на автомобілі. Також вказав, що приблизно за рік до смерті ОСОБА_10 , у ОСОБА_21 з`явився інший чоловік. Свідок вказав, що ОСОБА_21 та він ( ОСОБА_27 ) займалися організацією похорону, він давав кошти.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що він знайомий ОСОБА_8 . Зі слів ОСОБА_10 свідку відомо, що з ОСОБА_21 вони спочатку проживали разом, потім ні. ОСОБА_21 бачив тільки 1 раз. ОСОБА_10 займався продажем автомобілів. Вказує, що ОСОБА_10 позичив йому 10 тис. дол. США, з яких половину коштів він віддав ОСОБА_10 , а іншу половину віддав його мамі. Свідок показав, що перед смертю ОСОБА_10 йому сказав не віддавати гроші ОСОБА_21 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_33 суду показав, що разом з ОСОБА_10 ходили в одну школу. ОСОБА_10 займався ремонтом і продажем автомобілів. Лікувався ОСОБА_10 за свої кошти, оскільки незадовго до поїздки в Київ на лікування він запитав чи потрібні йому кошти, він йому сказав що в нього кошти є. Також свідок зазначає, що ОСОБА_10 позичав йому кошти в сумі 2000 дол. США, говорив що ці кошти його. Після смерті ОСОБА_10 повернув кошти його мамі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_34 суду пояснив, що знав ОСОБА_10 ще зі школи, часто бачився з ним. В них з ОСОБА_10 був спільний бізнес. Зі слів ОСОБА_10 знає, що він скаржився на жінку, чи жили вони як сімя йому не відомо.

Позивачем до матеріалів справи долучено копії Договору-замовлення СК №004459 та 004460 від 29.11.2021 р., виданими КП «Спецкомбінат-Ритуальна служба» Рівненської міської ради про організацію проведення поховання, копію свідоцтва про поховання № НОМЕР_3 та квитанцію по оплаті поховання, де замовником послуг була ОСОБА_1 .

Отже, аналізуючи показання свідків сторони позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не мали усталених відносин, які притаманні подружжю.

Пояснення свідків носять узагальнений характер та стосуються констатації факту сумісного проживання сторін в будинку по АДРЕСА_1 .

Факт спільного відпочинку в 2019 році в м. Затока та доводи позивача про те, що після смерті ОСОБА_3 вона оплачувала послуги за його поховання не можуть засвідчувати факту спільного проживання з померлим як чоловіка та дружини.

Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц вказав, що посилання на періодичний спільний відпочинок не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у розумінні статті 74 СК України, без наявності інших ознак сім`ї.

Отже, доказів, які б підтверджували ведення з померлим спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків притаманних подружжю, придбання майна в інтересах сім`ї, та те, що померлий ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані, і догляд за ним здійснювала позивач ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно з положеннями ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 22.03.2023 р. у справі №753/10668/19

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , доказів того що позивач опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, суд прийшов до висновку відмовити у задоволені позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Гайдук Вікторія Олександрівна про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: приватний нотаріус Гайдук Вікторія Олександрівна, адреса: м.Рівне, вул.Гетьмана Мазепи, буд.1

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2023 року.

Суддя Харечко С.П.