Справа № 525/1037/23
Провадження №2/525/263/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

04.10.2023 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №116835, вчиненого 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в сумі 18929,12 грн. відповідно до кредитного договору №251613 від 23.12.2018, укладеного з ТОВ «ТОП КРЕДИТ», до остаточного вирішення справи і набрання законної сили рішенням суду у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання, позовна заява подана на адресу суду разом із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Романом Івановичем примусово виконується виконавчий напис №116835, виданий 30.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. Однак законність та правомірність виконавчого напису оспорюється нею шляхом пред`явлення відповідного позову до суду. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неефективності захисту її прав та інтересів у випадку фактичного виконання напису або ж унеможливити їх відновлення.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Романом Івановичем примусово виконується виконавчий напис №116835, виданий 30.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в сумі 18929,12 грн. відповідно до кредитного договору №251613 від 23.12.2018, укладеного з ТОВ «ТОП КРЕДИТ».

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 2 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтувала її можливістю передчасного стягнення грошових коштів на підставі вказаного виконавчого напису.

Таким чином, на думку суду зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржено боржником у судовому порядку, є видом забезпечення позову, який є співмірним із позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису необхідно зупинити.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець пов`язує обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №116835, виданого 30.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в сумі 18929,12 грн. відповідно до кредитного договору №251613 від 23.12.2018, укладеного з ТОВ «ТОП КРЕДИТ» до набрання законної сили рішенням суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Копію ухвали направити сторонам для відому, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Роману Івановичу, для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Я.В. Прасол