РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/8979/22

Провадження № 22-ц/4815/248/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Ковальчук Н.М.,

Хилевича С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Демарчук Наталі Олександрівни, діючої від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2022 року, у складі судді Гордійчук І.О., у справі за позовом ОСОБА_1 , діючої від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

06 липня 2022 року представник позивача АТ Комерційний банк "ПриватБанк" звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 8 713,65 грн за кредитним договором № б/н від 10.07.2013 року, а також судові витрати.

Позов обґрунтований наступним.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

ОСОБА_4 (позичальник) звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.07.2013 року.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають Договір між сторонами.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою банку.

Пунктом 1.1.3.2.4. договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору.

Умови договору передбачають сплату процентів, а також пені та штрафів у відповідному розмірі за неналежне виконання позичальником зобов`язання за договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 померла. За життя вона свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неї перед банком виникла заборгованість у розмірі 8 713,65 грн, яка складається з наступного: 8 713,65 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту.

14.04.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Першої рівненської державної нотаріальної контори, на яку отримана 29.04.2020 року відповідь про те, що претензію кредитора переслано до Другої рівненської нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи, 31.07.2020 року отримана відповідь, що спадкоємцями померлої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

18.08.2021 року до спадкоємців позивальника було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, проте ніяких дій спадкоємцями виконано не було.

У зв`язку з вказаним просить задовольнити позов.

Ухвалою суду першої інстанції від 19.07.2022 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні й призначено підготовче судове засідання (а.с.92-93).

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому представник позивача подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.143, 151).

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не надали.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.10.2022 року було закрито підготовче судове засідання й справу призначено до судового розгляду по суті з викликом сторін (а.с.154).

У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому представник позивача подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.155).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2022 рокуу задоволенні позову про стягнення боргу кредитором спадкодавця в розмірі 8284,25 грн було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки про смерть позичальника ОСОБА_4 позивачу було відомо станом на 03.03.2020 року (оскільки претензією кредитора до Першої рівненської державної нотаріальної контори банк звернувся 03.03.2020 року, а інформацію про спадкоємців банк отримав з листа Другої рівненської державної нотаріальної контори від 05.05.2020 року), до спадкоємців позичальника банк звернувся лише 20.07.2021 року, про що свідчать листи-претензії, наявні у матеріалах справи, а з позовом до суду банк звернувся 23.06.2022 року, то з цього вбачається, що позовна заява надійшла до суду з пропуском строків, передбачених ч.2 ст.1281 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) шестимісячного строку.

Також суд першої інстанції виходив з того, що недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Суд враховував, що позивач, як кредитор спадкодавця, позбавлений права вимоги до відповідачів, оскільки пред`явив свої вимоги до спадкоємців з пропуском строків, встановлених ст.1281 ЦК України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На вказане судове рішення представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, а також неповне з`ясування судом обставин справи.

Зокрема зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що оскільки відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину 28.01.2020 року, то строк пред`явлення кредиторських вимог спливає 28.07.2020 року. Також вказав, що судом першої інстанції не взято до уваги, що банком претензія до Першої державної рівненської нотаріальної контори була направлена 14.04.2020 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

Як зазначено в позові і проти цього заперечення сторони відповідача відсутні, 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

Відповідно до витягу зі Статуту банку, погодженого НБУ 11.06.2018 року, позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк", яке в свою чергу є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.79-80).

ОСОБА_4 (позичальник) звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.07.2013 року (а.с.27).

В ній (заяві) вказані детальні дані про особу позичальника, також зазначено про наступне: що позичальник погоджується з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг; що вона (позичальник) ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання послуги, Тарифами банку, які зобов`язується виконувати.

У вказаній заяві відсутні посилання на вид кредитної картки та щодо конкретного кредитного ліміту, процентної ставки та відповідальності за порушення зобов`язань.

Наявний Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" з зазначенням пільгового періоду, положень про процентну ставку та відповідальність за порушення зобов`язань. Однак підпису позивальника вони не містять (а.с.28).

Також позивачем надано Умови та Правила надання банківських послуг, які підпису позичальника також не містять (а.с.29-60).

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором №б/н від 10.07.2013 року:

--- станом на 31.05.2015 року наявна заборгованість за тілом кредиту в розмірі 06,94 грн;

--- станом на 31.08.2019 року наявна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 8713,65 грн, яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту 8713,65 (а.с.8-16).

Судом встановлено, це підтверджується копією свідоцтва про смерть і проти цього відсутні заперечення, що позичальниця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.66).

Згідно довідки, наданої позивачем, ОСОБА_4 було надано кредитні картки: № НОМЕР_1 (дата відкриття 10.07.2013р., термін дії 07/16); № НОМЕР_2 (дата відкриття 09.10.2013р., термін дії 05/17); № НОМЕР_3 (дата відкриття 09.10.2013 р., термін дії 10/17, № НОМЕР_4 (дата відкриття 01.10.2014р., термін дії 12/17, № НОМЕР_5 (дата відкриття 15.11.2017р., термін дії 07/21 (а.с.63).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я ОСОБА_4 , первісно кредитний ліміт був встановлений 01.10.2014р. в розмірі 2500,00грн. У подальшому його було неодноразово збільшено, зокрема, 05.01.2018 року до 12000,00грн, а потім протягом 4-х разів зменшено, зокрема, 08.07.2018 року до 9410,00грн, 14.01.2020 р. до 0,00грн (а.с.26).

Наявна банківська виписка за договором № б/н за період 10.07.2013-29.11.2021 року (за вказаними картками № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ), яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р. №578/5, згідно якого до таких первинних документів віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи (а.с.16-25).

За вказаною випискою позичальниця з 10.07.2013 року по 29.11.2021 року користувалась вказаними картками: поповнювала картку готівкою, знімала готівку, переказувала кошти на картку.

Згідно копії паспорту позичальниці ОСОБА_4 адреса реєстрації вказана: АДРЕСА_1 (а.с.64).

Згідно копії Анкети-заяви в якості адреси реєстрації місця проживання вказаної особи зазначена адреса: АДРЕСА_2 (а.с.27).

14.04.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора від 03.03.2020 року до Першої рівненської державної нотаріальної контори. Наявна копія вказаної претензії, яка містить вимогу кредитора на суму 8713,65 грн. В ній банк вказав, що на теперішній час йому стало відомо про те, що позичальниця ОСОБА_4 , за якою рахується кредитна заборгованість на суму 8713,65 грн, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з цим банк просив: включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 8713,65 грн; повідомити банк чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити банк відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити банк відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 67, 68).

Позивачу направлено від державного нотаріуса Першої рівненської державної нотаріальної контори відповідь від 22.04.2020 року на вказану претензію від 03.03.2020 року, в якій повідомлено, що вказана претензія направлена за належністю до Другої рівненської державної нотаріальної контори (а.с.69).

Із листа Другої рівненської державної нотаріальної контори від 05.05.2020 року вбачається, що спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, є ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_3 , та ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_4 . Вказаним особам було надіслано копію претензії. На вказаному листі наявний штамп вхідної кореспонденції АТ КБ "Приватбанк" 31.07.2020 року (а.с.70).

Згідно листам-претензіям та реєстру поштових відправлень банком 18.08.2021 року до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було направлено листи-претензії, датовані від 20.07.2021 року, згідно яких позивач пред`явив вказаним особам свої вимоги на суму 8712,65 грн, зазначивши, що ОСОБА_4 не виконала свої зобов`язання за укладеним кредитним договором від 01.10.2014 року та на теперішній час за ним перед банком рахується заборгованість у розмірі 8713,65 грн (а.с.71, 72, 73-74).

Як встановлено судом першої інстанції, вказана претензія залишена відповідачами без уваги.

04 серпня 2022 року до суду на його запит від 19.07.2022 року надійшла копія спадкової справи № 185/2019, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається таке:

--- згідно свідоцтву про народження ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.103);

--- згідно свідоцтву про народження ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.110 зворотній бік);

--- 23 липня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Другої рівненської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.96-97);

--- 02 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Другої рівненської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.107-108);

--- згідно довідки №44638 від 25.07.2019 року, виданої Рівненською міською радою, померла ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_4 та знята з реєстраційного обліку 23.07.2019 року у зв`язку із смертю (а.с.102 зворотній бік);

--- наявні копії паспортів відповідачів (а.с.97 зворотній бік, 98, 99, 108 зворотній бік, 109, 110);

--- 28.01.2020 року кожному з відповідачів, як спадкоємцям після смерті ОСОБА_5 , видано свідоцтво про право на спадщину відносно 3-кімнатної квартири АДРЕСА_5 (кожному щодо 1/2 частки вказаної квартири) (а.с.130, 133);

--- 28.01.2020 року кожному з відповідачів, як спадкоємцям після смерті ОСОБА_5 , видано свідоцтво про право на спадщину відносно земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:067:0110, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_6 (кожному щодо 1/2 частки вказаної земельної ділянки (а.с.131 зворотній бік, 134 зворотній бік);

--- 23.07.2019 року нотаріус Другої рівненської нотаріальної контори направила до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлення про те, що була заведена спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 , а також вказано, що вони є спадкоємцями першої черги за законом, якщо протягом встановленого строку вони не подати заяви про прийняття спадщину, то будуть вважатись такими, що спадщину не прийняли (а.с.111);

--- із листа заступника начальника управління забезпечення надання адміністративних послуг у м. Рівне до державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори від 08.08.2019 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_7 були зареєстровані: ОСОБА_8 з 27.07.2018 року по теперішній час та ОСОБА_4 з 19.06.2018 року та знята з реєстрації місця проживання з причин смерті (а.с.111 зворотній бік);

--- відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2018 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 продали, а ОСОБА_4 купила квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.113 зворотній бік-114);

--- із копії Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.01.2020 року вбачається, що спадкове майно за спадкодавцем ОСОБА_12 складається з: трикімнатної квартири, загальною площею 62,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, кадастровий номер :01:067:0110, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.133 зворотній бік - 134, 135);

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

З висновком суду першої інстанції про відмову в позові погодитися не можна, оскільки до нього він дійшов при неповному з`ясуванні обставин справи та порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.09.2019 року у справі № 640/6274/16-ц "… При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч. 2,3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у ст.60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача".

Отже, предметом доказування у цій справі є настання чи ненастання строку вимоги, дата дізнання банку про смерть позичальниці ОСОБА_4 , пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, а також розмір частки кожного з спадкоємців у спадщині та його грошовий еквівалент, наявність та розмір кредитної заборгованості, прийняття відповідачами чи іншими особами спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Щодо наявності та розміру кредитної заборгованості

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як вже зазначалось, згідно розрахунку заборгованості станом на день смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в останньої перед позивачем наявна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 8713,65 грн, яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту 8713,65. Саме такий розмір заборгованості вказував банк у своїй претензії кредитора на адресу державної нотаріальної контори від 03.03.2020 року (а.с.68).

Щодо прийняття відповідачами чи іншими особами спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1258 ЦК України:

--- спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина 1);

--- кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (частина 2).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У цій справі відповідачами доказів на спростування факту належності до кола спадкоємців ОСОБА_4 не надано. Натомість матеріали справи містять докази прийняття ними, як дітьми ОСОБА_4 , спадщини після смерті останньої, заведення нотаріусом спадкової справи за заявами відповідачів, отримання відповідачами 28.01.2020 року свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, а саме на вказані квартиру та земельну ділянку (по 1/2 частці вказаного майна за кожним).

Із матеріалів справи вбачається, що були й інші спадкоємці, які відносяться до першої черги спадкоємців за законом ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), проте вказані особи не прийняли спадщину після померлої ОСОБА_4 . Крім того, матеріали спадкової справи не містять відомостей про наявність заповіту позичальниці ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що відповідачі згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцями позичальниці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є такими, що прийняли спадщину після її смерті.

Щодо настання чи ненастання строку вимоги, дати дізнання банку про смерть позичальника, пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців

За положеннями ст.1281 ЦК України в редакції, чинній на час смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ):

--- спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (ч.1);

--- кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч.2);

--- якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч.3);

--- кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4).

Відповідно до ст.1282 вказаного Кодексу в редакції, чинній на час смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ):

--- спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (частина 1);

--- вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено (частина 2);

--- у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (частина 3).

Відповідно до п.2.1. Глави 10 Розділу ІІ чинної на час відкриття спадщини Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованої Міністерством юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, …, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Таким чином, вимога кредитора до спадкоємців може бути заявлена як шляхом звернення до державної нотаріальної контори з відповідною претензією, так і шляхом звернення до суду з позовом.

Таким же є й висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 11.07.2018 року у справі № 495/1933/15-ц, відповідно до якого "… стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів; пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса".

Як вказує позивач, і це вбачається з претензії кредитора від 30.03.2020 року на адресу Першої рівненської нотаріальної контори, у березні 2020 року банку стало відомо про смерть позичальниці ОСОБА_4 .

З іншого боку, з урахуванням викладеної Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 правової позиції, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати виконання зобов`язання в будь-який час.

Таким чином, з урахування наведеного, звернення банку 14.04.2020 року з претензією до Першої рівненської нотаріальної контори, після того, як у березні 2020 року йому стало відомо про смерть позичальниці ОСОБА_4 , звернення банку до суду з цим позовом до спадкоємців позичальниці 23 червня 2022 року, апеляційний суд вважає, що банк не пропустив встановлений частинами 2 і 3 ст. 1281 ЦК України 6-місячний строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.

Щодо розміру частки спадкоємців у спадщині та його грошового еквіваленту

Апеляційний суд вважає, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Таким є й правовий Висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18.09.2019 року у справі № 640/6274/16-ц, про що вказувалось вище.

Як зазначалось, відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не надали. Також ними до суду не надано перелік та вартість майна, одержаного нею у спадщину.

Натомість матеріали справи містять копію Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.01.2020 року, із яких вбачається, що спадкове майно за спадкодавцем ОСОБА_12 складається з:

--- трикімнатної квартири, загальною площею 62,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

--- земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, кадастровий номер :01:067:0110, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідачами не надано доказів на підтвердження вартості вказаних земельної ділянки та трикімнатної квартири, ними не доведено, що їх вартість не перевищує заборгованість за кредитним договором в 8713,65 грн або що вартість 1/2 частки вказаних квартири та земельної ділянки не перевищує половину стягуваної суми, а саме 4356,82грн.

Отже, за ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину, особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, шляхом одноразового платежу, якщо домовленостями між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Суд же першої інстанції на це уваги не звернув і, незважаючи на дотримання банком строку для пред`явлення вимоги до відповідачів як спадкоємців, які прийняли спадщину, прийшов до неправильного висновку про відмову в задоволенні позову через пропущення шестимісячного строку передбаченого ч.ч.2 і 3 ст.1281 ЦК України.

Таким чином, вказане є підставою для задоволення позову, а саме для стягнення з кожного з обох відповідачів на користь позивача половини суми заборгованості (половини від 8 713,65 грн), яка встановлена на день смерті позичальниці ОСОБА_4 , а саме по 4 356,82 грн з кожного, оскільки кожний з відповідачів прийняв спадщину у розмірі 1/2 частки спадкового майна (вказаних квартири та земельної ділянки).

Висновки суду апеляційної інстанції

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, як незаконне і необґрунтоване підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову, а саме про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 713,65 грн, тобто в рівних частках по 4 356,82 грн з кожного.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених

позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в установленому законом розмірі 2 481,00 грн (а.с.81).

При поданні апеляційної скарги скаржником (позивачем) сплачено 3721,50грн судового збору у встановленому законом розмірі (а.с.167).

Таким чином, з урахуванням задоволення позову на 100% з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 6 202,50 грн (2481,00грн + 3721,50грн), тобто в рівних частках по 3 101,25 грн з кожного.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Демарчук Наталі Олександрівни, діючої від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2022 рокускасувати й ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 , діючої від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.07.2013 рокув розмірі 8 713,65 грн, тобто в рівних частках по 4 356,82 грн (чотири тисячі триста п`ятдесят шість гривень 82 коп) з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати у розмірі 6 202,50 грн, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви та апеляційної скарги, тобто в рівних частках по 3 101,25 грн (три тисячі сто одній гривні 25 коп) з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 07 лютого 2023 року.

Головуючий Майданік В. В.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.