ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/210/23 Справа № 178/1676/21 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Биліної Т.І., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просила ухвалити рішення, яким визнати наведені нею причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , поважними, одночасно визначивши їй додатковий строк в шість календарних місяців для звернення до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття цієї спадщини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Красний Під Широківського району Дніпропетровської області помер її рідний брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 7,2950 га, кадастровий номер :01:001:0034, що на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області. За життя 07 серпня 2018 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, яким вказану земельну ділянку заповів позивачці. 25 березня 2021 року позивачка звернулась до Широківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , але в цей же день нотаріусом винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропущенням передбаченого ст. 1270 ЦК України строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка вказує, що зазначений строк вона пропустила з поважної причини через хворобу, що підтверджено відповідною лікарською довідкою.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2021 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись його на незаконність та необґрунтованість, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка протягом визначеного ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не надала, звернувшись до нотаріальної контори з цього питання лише 25 березня 2021 року, тобто більш, ніж через два роки після смерті спадкодавця, пропустивши вказаний строк.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01 лютого 2019 року Виконавчим комітетом Гречаноподівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області (а.с. 11).

Згідно заповіту, посвідченого 07 серпня 20018 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В., - земельну ділянку площею 7,2950 гектарів, розташовану на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області (а.с.15).

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 52879573 від 07.08.2018 року вказаний заповіт є чинним (а.с. 16).

25 березня 2021 року позивач звернувся до Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. від 25.03.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском позивачем строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини (а.с. 23).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, ОСОБА_1 зазначила, що не мала об`єктивної можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через стан свого здоров`я.

Так, згідно медичної довідки, виданої КЗ Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №12, з 29.07.2019 року по 05.08.2019 року позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом: гіпертонічний криз ІІ порядку, ІХС атеросклеротичний кардіосклероз (а.с. 24).

У зв`язку з зазначеним колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність об`єктивних поважних причин, які й потягли за собою пропуск позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , у зв`язку з чим дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Визначаючи додатковий строк, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , який не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК, колегія суддів вважає, що три місяці є достатнім строком для подання позивачем нотаріусу відповідної заяви.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову в повному обсязі, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , одночасно визначивши їй додатковий строк в шість календарних місяців для звернення до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття цієї спадщини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: Ж.І. Максюта

Судді: Т.І.Биліна

М.М. Пищида