Справа № 496/1906/23
Провадження № 2/496/1103/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до

відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

вимоги позивача: про розірвання шлюбу,

позивачка повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, але в прохальній частині позовної заяви просила про розгляд справи за її відсутності,

відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.09.2012 року було укладено шлюб між нею та відповідачем. В період шлюбу народилися діти: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З жовтня 2021 року сторони припинили шлюбні стосунки. Підставою для розірвання шлюбу є несумісність характерів, а також відсутність у сторін почуття любові та поваги один до одного, що призводить до неможливості сумісного проживання та збереження сім`ї, відсутності сенсу для подальшого формального перебування у шлюбу. Окрім цього спору щодо розподілу спільного майна подружжя сторони не мають. Фактично сімейні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають, мешкають окремо. За вказаних обставин позивач звернувся з позовом до суду.

3. Відповідач надав до суду відзив на позов в якому просить позовні вимоги позивачки задовольнити, а також визначити місце проживання ОСОБА_5 , малолітнього, ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю, а ОСОБА_6 , малолітньої, ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком. У відзиві вказує, що 22.09.2012 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Окрім цього зазначив, що спільне господарство сторони перестали вести з 01.06.2023 року та спір стосовно розподілу спільного майна сторони будуть вирішувати у подальшому, після розлучення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але в прохальній частині позовної заяви просила про розгляд справи у її відсутність. Окрім цього до матеріалів справи долучені відповідні клопотання, на заявлених позовних вимогах наполягала. (а.с. 3, 8, 19, 39-40)

5. Також представник позивачки в заяві про розгляд справи без її та позивачки участі, просить не вирішувати питання про місце проживання дітей, так як про це жодною із сторін не заявлений позов та не заперечує проти того щоб донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкала з відповідачем, а син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з позивачкою, оскільки таке рішення було прийняте спільно з відповідачем з урахуванням бажання дітей. (а.с. 39-40)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2023 року цивільну справу № 496/1906/23, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (а.с. 11)

7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 28 березня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 15-16)

8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі, який зареєстровано 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, а/з № 1686, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . (а.с. 5)

10. В період знаходження сторонами в зареєстрованому шлюбі, народилися: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується, відповідно, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області 08.04.2013 року, а/з № 30 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 22.01.2019 року, а/з № 103. (а.с. 6, 7)

11. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено.

V. Оцінка Суду.

12. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

13. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

14. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

15. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

16. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

17. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

18. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

19. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

20. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

21. Окрім цього, щодо заявлених вимог відповідача у відзиві стосовно визначення місця проживання дітей, суд вважає за необхідне надати роз`яснення.

22. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

23. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

24. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо, зокрема, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

25. Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

26. Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначено, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

27. В зв`язку з відсутністю вимоги про визначення місця проживання дітей в позовній заяві, поданій позивачкою, а відповідачем не було подано зустрічного позову, а також з урахуванням того, що з матеріалів справи вбачається, що спір з цього питання відсутній, суд не розглядав вимогу відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, щодо визначення місця проживання дітей.

Керуючись статтею 51 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110 - 112 СК України, ст. ст. 13, 81, 141, 259, 263, 265, 351 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1686.

3. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

4. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

5. Повний текст рішення складено 09.10.2023 року.

Суддя О.П. Портна