Справа № 359/8468/22
Провадження №2/359/687/2023
У ХВ АЛ А

17 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Матеріали позовної заяви на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022 було розподілено на суддю Семенюту О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

У судове засідання представник позивача адвокат Зарічна Л.А. не з`явилася, через підсистему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підсудність це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ. Тобто підсудність це коло цивільних справ, вирішений яких віднесено до компетенції певного суду. Визначення компетенції різних судів системи провадиться залежно від виконуваних ними функцій, від роду (предмета) справи, суб`єктів спору, що підлягає розгляду, і місця (території), на яку поширюється діяльність певного суду.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, позивачем ставиться вимога щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у рахунок сплаченого завдатку, відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , що територіально знаходиться в Солом`янському районі м.Києва.

Відповідно до п.1 ч.1ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Слід також зауважити, що в силу ст. 378 ЦПК України, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно до положень ч.ч.1, 2ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Продовження розгляду вказаного позову, а також ухвалення судового рішення за результатом його розгляду буде перевищенням Бориспільським міськрайонним судом повноважень, визначених процесуальним законом. У такий спосіб буде порушено право учасників судового процесу на справедливий суд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що з метою запобігання вказаного порушення та відновлення законності цивільну справу належить передати на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передати на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва за підсудністю.

Ухвала суду набирає законної сили в день її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2023 року.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду О.Ю. Семенюта