Провадження № 2-др/761/217/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Аббасової Н.В.,

за участю секретаря Сухини А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 08.06.2023 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

20.06.2023 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, в якій відповідач просить суд стягнути з позивачки на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 48 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що 08.06.2023 судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду. Підставу залишення позову без розгляду стали зловживання позивачкою своїми процесуальними правами, а саме позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору. У зв`язку з чим, у відповідності до ч.5 ст. 142 ЦПК України, відповідач звернувся з вказаною заявою.

28.06.2023 до суду надійшов відзив на заяву відповідача про відшкодування судових витрат, в якому представник позивача просить відмовити відповідачу у задоволенні вказаної заяви, оскільки позивачка звернулась до суду із законним та обґрунтованим позовом, залишаючи позов без розгляду судом не встановлено жодних необґрунтованих дій позивачки, у зв`язку з перебування за межами України позивачка не змогла вчасно подати витребувані судом докази. Крім того представник позивачки зазначає, що затрати відповідача пов`язані з розглядом справи не є вимушеними чи необхідними, окрім цього є значно завищеними.

На підставі положень ст. 270 ЦПК України, учасники справи не викликались в судове засідання.

Дослідивши зміст заяви про відшкодування судових витрат та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Підставою для залишення позову без розгляду слугувало ненадання позивачкою без поважних причин витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору.

Питання стосовно стягнення витрат, понесених стороною відповідача на оплату правової допомоги судом не вирішувалось.

20.06.2023 до суду надійшла заява про стягнення з позивачки на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 48 000,00 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. (ч. 6 ст. 142 ЦПК України)

Дана справа розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат та зазначав, що відповідач поніс і очікує понести витрати у зв`язку із розглядом справи, на дату подачі відзиву вказаний бути не може та залежатиме від подальших процесуальних дій, що матимуть можливо місце.

Сама заява про ухвалення додаткового рішення відповідачем була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування стягнення витрат на правничу допомогу відповідач посилався на те, що поніс у цій справі витрати на правничу допомогу в сумі 48 000,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової (правничої) допомоги № 11/2022 від 21 липня 2022 року, додаткову угоду № 2 від 04.01.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 11/2022 від 21 липня 2022 року, акт приймання наданих послуг відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2022 року, рахунок про оплату послуг відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2022 року на суму 48 000 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц вказала, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.).

Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

ЄСПЛ у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи викладене, а також те, що з акту приймання наданих послуг відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 11/2022 не вбачається скільки часу було адвокатом витрачено для надання конкретної послуги та не вказано вартість конкретної послуги, що позбавляє суд можливості надати оцінку співмірності таких послуг, з урахуванням того, що відповідачем не надано до суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Аббасова