Справа № 303/8704/23
2/303/1359/23

Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 82 849,27 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказує про те, 03.10.2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4867202 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 20 000,00 грн. строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення 02.11.2021 року.

Однак, 02.11.2021 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору, Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. 01.11.2021 року відповідач внесла плату за користування кредитом в розмірі 3 420 гривень, у зв`язку з чим відбулось продовження строку кредиту ще на 30 днів.

Відтак, у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилася заборгованість, яку ТзОВ «Авентус Україна» за договором факторингу № 17.01./23-Ф від 17.01.2023 року відступило «Фінтраст Україна». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 82 849,27 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також 2 147,20 грн. судовий збір та 10 000,00 грн. - витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 29.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач 18.10.2023 подала відзив на позов, де зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме кредитну заборгованість у розмірі - 42 398,59 гривень та розподілені судові витрати. Враховуючи вищенаведені обставини, просить врахувати такі при винесенні рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.

Судом належними доказами встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а. с. 29-32).

03 жовтня 2021 року відповідачка ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданими з урахуванням обраних нею умов кредиту (а. с. 77-81).

В подальшому, 03.10.2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4867202 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 20 000,00 грн. строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення 02.11.2021 року (а.с.82-91).

Стандартна процента ставка становить 1,90% на день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.2. Договору.

Відповідно до п.4.3.1 кредитного договору якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом , строк кредитування продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення строку договору але не більше ніж 90 днів поспіль.

Знижена процентна ставка 0,57 % на день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п.1.5.2).

Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і відключення до Веб-сайту/ІТС Товариства (п. 1.1).

За умовами Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1). Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2).

Пунктом 5.1 (3) Договору передбачено право кредитора укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договорами факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з договором факторингу № 17/01/23-Ф від 17 січня 2023 року право вимоги за кредитним Договором набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (а. с. 50-58).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач частково заперечуючи проти позову, надала доказ часткового погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «Авентус Україна», а саме 01.11.2021 року відповідачем на погашення заборгованості було внесено суму коштів в розмірі 3420 гривень, а тому вважає, що подальше стягнення з неї відсотків за користування кредитом є безпідставним, оскільки закінчився строк дії кредитного договору. (а.с. 94, 140).

Відповідно до п.4.3.1 кредитного договору якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредитування продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення строку договору, але не більше ніж 90 днів поспіль.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем сплачено в рахунок погашення платежів за кредитним договором 3420 грн. (платіж від 01.11.2021 року - а.с. 140).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за електронним договором № 4867202 про надання споживчого кредиту від 03.10.2021 року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані протягом 90 днів, з дня не сплати відповідачем заборгованості.

Перевіривши та дослідивши наданий представником позивача розрахунок заборгованість вбачається, що позивачем нараховано заборгованість станом на 01.03.2022 року, що відповідає п.4.3.1. договору.

Проте суд не погоджується з розрахунком заборгованості згідно статті 625 ЦК України з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається зі розрахунку заборгованості, представник прозивача просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 16 243,5 грн. та 3 % річних в розмірі 2 905,77 за період з березня 2022 по лютий 2023 року.

Однак, разом з тим відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено Указами Президента України по даний час.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Отже, з огляду на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, а саме: 20 000,00 грн. сума кредиту, 43 700,00 грн. - проценти за користування кредитом, а всього 63 700,00 грн.

Також, заперечуючи проти позову, будь-яких інших доказів, які б спростовували позов вчасні стягнення заборгованості та відсотків за критування кредитом, відповідачем не подано, а відтак суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, оскільки відповідно згідно ст. 526,599 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства та зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу, дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Також представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 10 000,00 гривень.

Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги № 10/06-2023 від 10.06.2023 року, звіт надання послуг №10/06/2023 від 10.06.2023 року та платіжну інструкцію № 733 від 11.09.2023 року, згідно якої позивачем сплачено 10 000 гривень на підставі договору про надання правової допомоги ( а.с.19-35).

Відповідно до частини п`ятої ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що дана справа не є складною, за ціною позову є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, обсяг матеріалів незначний, а тому послуги адвоката позивача не можна вважати співмірними із часом, який необхідний для виконання заявленого обсягу робіт у цій справі, а тому суд зменшує суму професійної правничої допомоги до 5 000 грн витрат на правову допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу відшкодовуються лише тією мірою, якою вони були необхідні для надання допомоги, врахований критерій розумності розміру послуг та виходячи з конкретних обставин цієї справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, ст.ст.11, 509, 526, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за електронним договором № 4867202 про надання споживчого кредиту від 03.10.2021 року року у розмірі 63 700,00 гривень (шістдесят три тисячі сімсот гривень), що складається з: 20 000,00 грн. сума кредиту, 43 700,00 грн. - проценти за користування кредитом, судовий збір у розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок) гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження м.Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду виготовлено 06 листопада 2023 року.

Головуюча О.В.Гутій