Дата документу 04.10.2023Справа № 554/9185/23
Провадження № 2-з/554/114/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І.

за участі секретяря судового засідання Рибак Ж.Ю.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інша сторона ОСОБА_3 про забезпечення доказів в порядкц ст.117 ЦПК України, -

встановив:

у провадженні суду перебуває заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інша сторона ОСОБА_3 про забезпечення доказів в порядкц ст.117 ЦПК України.

В обгрунтування заяви вказали, що згідно Договору купівлі-продажу 7/8 часток житлового будинку від 02.11.2011 року зареєстрованого в реєстрі за № 5654, та Витягу про державну реєстрацію прав № 32161318 від 23.11.2011 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються співвласниками по 7/16 частин кожному Житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані АДРЕСА_1 (які були придбані останніми у ОСОБА_4 . Вказав, що першим власником даного об`єкту нерухомого майна являвся ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 якого була відкрита спадщина (Спадкова справа № 95-95).

Спадкоємцями останнього за законом являлися його (дружина, батьки, діти):

-дружина, ОСОБА_6 ;

-батько, ОСОБА_7 ;

-мати, ОСОБА_8 ;

-син, ОСОБА_9 ;

-дочка, ОСОБА_3 .

Серед представленого кола спадкоємців спадщину прийняли та отримали відповідні свідоцтва батьки, а діти та дружина в свою чергу спадщину не прийняли і не оформили. Проте, у Свідоцтві про право на спадщину від 23.09.1998 року реєстровий № 5-2783 (Спадкова справа № 95-95) виданим Державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Ратушняк Н.І. остання формально визначає дітей як осіб, що відносяться до кола спадкоємців.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син Спадкодавця, ОСОБА_9 помер.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.10.1997 року дане домоволодіння, - визнано спільною сумісною власністю Спадкодавця та його дружини ОСОБА_10 та було зареєстровано частину цього мана за останньою в КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор». Проте, Постановою президії Полтавського обласного суду від 12.03.1999 року зазначене судове рішення скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, - ухвалою якого позов залишено без розгляду.

У 2009 році дочка Спадкодавця - ОСОБА_3 , вважаючи, що дружина спадкодавця безпідставно набула право власності на частину домоволодіння, чим порушила її права як спадкоємця, - звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_4 про скасування виданого на ім`я ОСОБА_10 . Свідоцтва про право власності на частину будинку, а також просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на частину та на (1/8 частину) будинку.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.05.2009 року, № 2-113/09 залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17.09.2009 року, - у задоволенні позову відмовлено.

Ухвало Верховного Суду України від 22.09.2010 року № 6-25885 св 09 касаційну скаргу ОСОБА_3 на зазначене вище рішення, - відхилено, рішення першої інстанції, - залишено без змін.

Після смерті Спадкодавця, була відкрита спадщина на належну йому частину домоволодіння з яких спадщину прийняли та оформили батьки:

-батько ОСОБА_7 1/8 частину;

-мати ОСОБА_8 1/8

При цьому останні належні їм частки дарують згідно Договору дарування дружині померлого ОСОБА_6 (1/8+1/8) = 1/4 частин.

Інші співвласники:

- ОСОБА_11 з невідомих причин володіла - 1/8 частиною.

-Мацьківська яка спочатку за рішенням суду володіла 1/2 частиною

Отже, дані співвласники частки яких разом складали (1/4+1/8+1/2) = 7/8 частин відчужили передостанній власниці ОСОБА_12 , яка в свою чергу відчужила Заявникам.

Зазначене вище домоволодіння без 1/8 частини не складає (одиницю), так я к вона формально може належати дочці Спадкодавця, ОСОБА_3 . Але на цей час остання являється особою яка не набула «право власності» на частку цього домоволодіння так як з невідомих причин його не оформила тому ця частина формально залишається за її батьком Спадкодавцем. При цьому фактичне місце проживання (перебування) останньої в Україні заявникам не відоме, адже остання відома реєстрація місця її проживання станом на 2008 рік була, АДРЕСА_2 .

Враховуючи дані обставини Заявники мають намір звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю на 1/8 частину зазначеного вище нерухомого майна. Так як в розумінні абз. 2 п. 13 Постанови пленуму ВСС України від 07.02.20 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - (Відповідачем) за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є «попередній власник майна» або його «правонаступник». У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Тобто дане вказує на необхідність окрім іншого також встановлення сторони (відповідача) адже, документальне підтвердження, про те, що потенційний «правонаступник», реалізував своє право на прийняття спадщини та її належне оформлення (реєстрацію) саме в паперовому вигляді можуть бути підтверджені як матеріалами Спадкової справи, відкрита після смерти «попереднього власника майна» та Інвентаризаційної справи щодо цього майна.

Тому дані обставини, що будуть встановлені судом та матимуть значення для розгляду даної справи, будуть підтверджені та обґрунтовані Заявниками належними та достатніми доказами саме документальними відомостями, (щодо прийняття спадщини, та реєстрації речових прав) які містяться у Інвентаризаційній справі щодо цього об`єкту нерухомого майна та Спадковій справі, щодо майна померлого спадкодавця «попереднього власника майна» ОСОБА_5 .

Але доступ до цих відомостей у Заявників, що можуть набути статус позивачів та їх представника обмежений, адже останні не входять до кола осіб, що мають право доступу до них в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України Способами забезпечення судом доказів є: витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням...

Відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 12 ЦПК України Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. п. 4) ч. 5 ст. 12, 43, 60, 64, 83, 116, 117 ЦПК України,-

постановив:

Клопотання про витребування доказів задовольнити.

Забезпечити докази, шляхом витребування та (або) наданням заявникам та їх представнику можливості огляду доказів, за їх місцезнаходженням, а саме:

-Інвентаризаційної справи № 305 (реєстровий номер 142-18681) на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , що знаходиться у Приватному підприємстві Полтавське БТІ «Інвентаризатор» за адресою: м. Полтава, пров. Романа Шухевича, буд. 4

-Спадкової справи № 95-95 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , що знаходиться у Полтавському державному нотаріальному архіві за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 13.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала в частині відмови може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Суддя О.І.Шевська