Провадження №: 2/755/7425/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі Головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАІЯ ФІН ПЕЙ» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАІЯ ФІН ПЕЙ», відповідно до якого просить визнати недійсним Договір позики №-313674 від 19 серпня 2019 року.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 , було укладено Договір позики №-313674, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальникові на умовах, що передбачені даним договором,грошові кошти в позику в сумі 5 100,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього договору. Позика надається за вирахуванням комісії вказаної в п. 1.4. Договору з суми, що підлягає одержанню позичальником у користування, шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 . Позика надавалася позичальнику за допомогою електронних пристроїв мережі інтернет. Позивач вважає, що при укладенні вищевказаного Договору згідно із Законами України «Про захист прав споживача», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист персональних даних», «Про споживче кредитування», відповідачем порушені його права як споживача, що полягає у ненаданні йому інформації, яка стосується суті та умов наданих кредитором фінансових послуг. Умови укладеного договору є несправедливими, договір суперечить закону в частині подвійної відповідальності за невиконання зобов`язань, не містить умов про відповідальність відповідача.

30 грудня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

12 травня 2021 року відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фін Пей» подало до суду відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просило відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 19 серпня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 , було укладено Договір позики №-313674. Рішенням єдиного учасника №14 ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» від 02 липня 2020 року, код за , змінено найменування ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» на найменування ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІН ПЕЙ», що також підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Під час укладання Договору позики, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняв надані відповідачем кредитні кошти і виконував умови договору.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального коексу України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 серпня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 , було укладено Договір позики №-313674, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальникові на умовах, що передбачені даним договором,грошові кошти в позику в сумі 5 100,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього договору. Позика надається за вирахуванням комісії вказаної в п. 1.4. Договору з суми, що підлягає одержанню позичальником у користування, шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 . Загальна сума позики дорожчання позики за весь період її складає 8 144,70 гривень.

Відповідно до п. 1.2 Договору позики позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця (https://e-groshi.com) , за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Строк позики за цим Договором складає 30 днів, позика має бути повернута до 17 вересня 2019 року (п. 1.3 Договору позики)

Винагорода позикодавця складає одноразова комісія у розмірі 1,00%, але не менше 25,00 гривень, від суми позики, вказаної в п. 1.1 Договору позики, що підлягає сплаті в момент подання позики та утримується позикодавцем згідно п. 1.1 Договору. Строк та проценти за користування позикою за договором позики обчислюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою на наступних умовах: протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 договору, розмір основних процентів складає: 1,99% від суми позики щоденно. Уразі дострокового повернення всієї суми позики, позичальник повинен сплатити проценти за весь строк позики, встановлений п. 1.3 Договору; У разі якщо позичальник не повернув суми позики у строк, встановлений пунктом 1.3 договору, додатково здійснюється донарахування процентів, встановлених пунктом 1.51 договору, а саме процентів у розмірі 1,99% за фактичну кількість календарних днів. Користування позикою після прострочення та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, позичальник зобов`язаний сплатити 4,00 % додаткових відсотків від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. В разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором більш ніж на 30 днів, додаткові відсотки позичальника збільшується на 2%. Тобто загальна сума додаткових відсотків з 31 дня прострочення буде становити 6% від суми позики за кожен день прострочення з 31 дня прострочення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю. (п. 1.4, 1.5 Договору позики)

Відповідно до п. 1.6 Договору позики, позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим договором або чинним законодавством України.

Згідно п. 2.1.1.2 Договору позики, вимагати від позичальника повернення суми позики, основних та додаткових процентів за користування позикою та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором та Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА ОМПАНІЯ Є ГРОШІ», які є невід`ємною частиною цього Договору.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до норм статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із положеннями статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 Цивільного кодексу України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України«Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 , укладено в письмовій формі за допомогою електронного засобу зв`язку, який підписано сторонами з використанням одноразового ідентифікатора.

На обґрунтування вимог позивач посилається на порушення відповідачем норм ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 2 ст. 12, п. .2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно із приписами частини другої статті11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, станом на день укладення кредитного договору і чинній на даний час), зазначено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

З цього приводу всі посилання позивача ОСОБА_1 на порушення відповідачем вимог частини другої статті 11 вказаного Закону України «Про захист прав споживачів» (неіснуючої норми) - є такими, що до уваги не беруться.

До відносин споживчого кредитування Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частин першої-другої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін.

Положеннями частини другої статті12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що перед укладенням договору про надання фінансових послуг фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про: 1) особу, яка надає фінансові послуги; 2) фінансову послугу - загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат; 3) договір про надання фінансових послуг: а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг; б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору; в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується); г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій; ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору; д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги; 4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг: а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг; б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства.

Позивач зазначає, що під час укладання договору позики були порушенні його права, як споживача, не була надана інформація, яка стосується суті надання кредитором фінансових послуг, не ознайомлювали з умовами кредитування та правил надання коштів у позику.

Однак, такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами та змістом спірного правочину, виходячи з такого.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 19Закону «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до положень частин першої, шостої статті9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Відповідно до Правил про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ», встановлено порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ КОМ», дані правила роз розроблені відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №913, нормативно-правових актів Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, нормативно-правових актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послу, та чинного законодавства України.

Згідно з Розділу Загальні Положення Правил про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ», товариство у своїй діяльності при надані фінансових послуг надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту дотримується законодавства України та цих Правил, що регулюють порядок надання фінансових послуг. Даними правилами визначаться умови та порядок укладання договорів надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту з клієнтами, порядок їх зберігання, а також зберігання інших документів, пов`язаних з надання цього виду фінансових послуг, порядок доступу до документів та іншої інформації, пов`язаної з наданням фінансових послуг,систему захисту регламентуючих документів при здійсненні операцій з надання цього виду фінансових послуг, відповідальність посадових оіб, до посадових обов`язків яких належать безпосередня робота з клієнтами, укладання та виконання зазначених договорів.

Відносини з надання фінансових послуг з приводу надання коштів у позику, в тому числі і на умова фінансового кредиту між Товариством та Позичальником визначаються на договірних засадах, шляхом укладання Договорів, які мають містити визначенні законодавством умови, обов`язкові для такого виду договорів. Договори , які укладаються товариством з метою надання фінансових послуг є правомочними лише при наявності всіх необхідних документів. Підставою для укладання договору є документи, що підтверджують особу позичальника або уповноважених діяти від його імені осіб. Рішення про укладення договору приймається уповноваженим органом товариством не пізніше трьох робочих днів з моменту виникнення підстав ля його укладання. Договір є укладеним з моменту зарахування коштів (суми позики або фінансового кредиту) на поточний рахунок позичальника, якщо інше не встановлене договором. Договір укладається в письмовій формі та в формі, що відповідно до чинного законодавства України прирівнюється до письмової. Товариство має право відмовитися від надання позичальникові фінансового кредиту або позики. Позичальник має право відмовитися від одержання фінансового кредиту або позики. (п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.8 Положення Правил про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ»)

Позивачем ОСОБА_1 електронним підписом було підписано Договір позики (індивідуальна часина оферти, відповідності до ЗУ «Про електричну комерцію») №-313674 від 19 серпня2019 року, відповідно до якого, останній підтвердив, що ознайомлений на сайті https://e-groshi.com з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», крім того, наявні відомості про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зазначено тип, суму кредиту, строк кредитування; міститься інформація щодо процентної ставки, відсотків річних, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання зобов`язань, розмір штрафів.

Відповідно до частини першої статті 5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення даної норми Закону, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частин першої, другої статті 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої статті 7Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до пункту п. 7.2 Договору позики, уклавши цей Договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, текст який розміщений на Сайті Позичальника.

Згідно п. 7.5 Договору позики, позичальник підтверджує, що: до укладання цього договору позичальник отримав від позикодавця інформацію, що визначена частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та в частині другій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів; позичальник повідомлений про свої права згідно частини шостої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; позичальник повідомлений про свої права згідно статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»; інформація надана позикодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує вірне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування ї придбанням; до укладення цього договору надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання, в якості аналога власноручного підпису, для підписання цього договору електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, який надається позикодавцем; надав згоду на передачу та обробку позикодавцем своїх персональних даних з метою оцінки фінансового стану позичальника та його спроможності виконати зобов`язання за договором позики; надав згоду на те, що позикодавець має право звернутись за інформацією про фінансовий стан позичальника до третіх осіб,які пов`язані з позичальником особистими, сімейними, професійними, діловими або іншими стосунками;надав згоду на те, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань позичальника перед позикодавцем, на підставі цього договору позикодавець мА право передати персональні дані позичальник третім особам (включаючи але не обмежуючись, бюро кредитних історій, кредитним установам, колекторським компаніям) для захисту своїх прав та інтересів, стягнення заборгованості за цим договором, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту.

Зміст оспорюваного договору позики містить положення про предмет, порядок та умови надання позики, порядок обчислення процентів, права та обов`язки сторін, порядок повернення позики, сплати процентів, відповідальність сторін, порядок внесення змін та доповнень, припинення, розірвання договору, графік сплати платежів. Отже, укладений між сторонами спірний правочин містить всі істотні умови договору.

Із запропонованими умовами позивач ознайомивсь та погодивсь з ними, підписавши Договір позики №-313674 (індивідуальна частина оферти, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію») від 19 серпня 2019 року.

Відповідно до положень частин дев`ятої-десятої статті 9Закону України «Про споживче кредитування» на вимогу споживача кредитодавець зобов`язаний безоплатно надати йому копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому або електронному вигляді (за вибором споживача). Кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої цієї статті, істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Надання таких пояснень, роз`яснень, інформації в належному та зрозумілому вигляді та ознайомлення з передбаченою цією частиною інформацією підтверджуються у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Позивачем суду не надано жодних доказів, що він звертався до відповідача до укладення договору позики з будь-якими запитами стосовно надання інформації за спірним правочином, у тому числі доказів таких звернень після укладення договору з вимогами про припинення порушень з боку відповідача, якщо позивач вважає, що його права порушені, та/або із заявами про приведення договору у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, чи заявами про відкликання своєї згоди на укладення договорупозики у порядку, визначеному статтями 9, 15 Закону України «Про споживче кредитування».

Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯФІНПЕЙ» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://e-groshi.com. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІН ПЕЙ» не обмежувало права позивача у доступі до інформації, що стосується правил надання фінансових послуг, а також права позивача, як споживача щодо можливості ознайомитись з умовами договору позики.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої статті 6Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Посилання позивача на порушення відповідачем норм встановлених пунктами 8, 9 частини першої статті 6Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є повністю безпідставними, такими, що не відповідає дійсності, оскільки розділом 4 оскаржуваного договору визначена відповідальність сторін за недотримання умов договору, а у розділі 6 містяться порядок внесення змін та доповнень, припинення, розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої пункту 5 частини третьої статті 18Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок про те, що «для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2, 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону)».

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд з`ясовує наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, і настання певних юридичних наслідків.

Суд також враховує, що однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду відсутні правові підстави для втручання у договірні правовідносини, і відсутні підстави для задоволення позову (правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року в справі № 6-94цс13).

Наведене свідчить про те, що при укладенні договору позивач діяв свідомо і повністю розумів природу кредитного договору, свої зобов`язання за ним та обсяг своєї відповідальності.

Таким чином, спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняв надані відповідачем кредитні кошти і виконував умови договору, крім того, позивач не скористався своїм правом розірвати кредитний договір протягом 14 днів з моменту його укладення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, при підписанні спірного договору позики позивач погодився з його умовами, факт отримання коштів не заперечується позивачем, що свідчить про виконання з боку відповідача зобов`язань по договору позики, обставин для визнання положень договору позики несправедливими, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що умови договору позики не суперечать принципу добросовісності, у зв`язку з чим підстав для визнання недійсним договору позики, які наведені позивачем, судом не встановлено, тому суд відмовляє в задоволені позову в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Керуючись статтями 3, 11, 15, 16, 203, 215, 230, 549, 626, 627, 628, 638, 639, 641, 642, 1048, 1054, 1055 ЦК України, статтями 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статтями 9, 10, 12, 21 Закону України «Про споживче кредитування», статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 5, 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статтями 2, 6, 8 Закону України «Про захист персональних даних», статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАІЯ ФІН ПЕЙ» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: