Справа №760/9188/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021 головуючим у справі визначено суддю Усатову І.А.

Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 17 травня 2023 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив відвід судді Усатовій І.А..

В обгрунтування заявленого відводу посилається на обставини, які на його думку викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої у справі.

Як вказує представник відповідача, суддя при проведені засідання висловилась про суть майбутнього судового рішення ще до моменту його ухвалення, зазначивши, що справа проста та суду все зрозуміло. Вважає, що висловлювання може свідчити про упереджене ставлення до учасників процесу.

З урахуванням викладеного, у нього виникають сумніви стосовно в неупередженостi головуючого судді під час розгляду справи, а тому просить суд заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

При цьому, ч.4 ст.36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думку судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід, за ч.3 ст.39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу ч.4 даної статті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Представник відповідача заявляє відвід судді відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК, оскільки, на його переконання, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості чи об`єктивності судді.

Дослідивши обставини, зазначені позивачем та її представником про відвід, суд прийшов до висновку, що заява про відвід не містить підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, а в ній викладені лише припущення щодо упередженості головуючого по справі. Незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді, а також суб`єктивне трактування та уявлення щодо висловлювань судді у процесі розгляду справи, які в свою чергу стосувалися лише процесуальних питань в рамках чинного ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

Будь-яких висловлювань з приводу результатів майбутнього судового рішення суддею Усатовою А.І. в ході судового розгляду не допускалось, що підтверджується технічним записом судового засідання від 07.11.2023.

Твердження представника відповідача про упереджене ставлення судді до учасників процесу та прихильність до сторони позивача ґрунтуються лише на його власному припущенні та є лише його суб`єктивною точкою зору та сприйняттям з цього приводу.

Отже, обставин, які свідчили б про те, що суддя Усатова І.А. прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду справи не встановлено, а твердження заявника щодо того, що суддя Усатова І.А. під час розгляду даної цивільної справи не є об`єктивною та неупередженою не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Виходячи з наведеного, обставини, зазначені представником відповідача в обґрунтування заяви про відвід головуючого судді, не можуть бути підставою для такого, тому враховуючи зміст заяви про відвід, зазначені норми ЦПК України, практику Європейського суду з прав людини, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви про відвід головуючого судді Усатової І.А.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Усатова