ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1641/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/4970/23 Категорія: 305010000 Булгакова Г.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.09.2023 (повний текст складено 01.09.2023, суддя в суді першої інстанції Булгакова Г.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, яким просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 93 800,00 грн., мотивуючи про те, що він являється військовослужбовцем Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, учасником бойових дій. До 05.05.2022 відповідач повинен був виплатити йому, як учаснику бойових дій, разову грошову допомогу у розмірі 9670,00 грн., що передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Натомість відповідачем виплачено таку допомогу в розмірі 1491,00 грн., внаслідок чого він змушений був звертатись до адміністративного суду за захистом своїх прав. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2023 у задоволено частково його апеляційну скаргу, скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком; зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої частини такої грошової допомоги. Позивач стверджує, що протиправними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі і гідності. Завдану моральну шкоду оцінив в розмірі 93800,00 грн., яку обчислив виходячи з розміру мінімальної заробітної плати для працездатних осіб (6700,00 грн) за кожен місяць порушеного права.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.09.2023 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. Суд вказав, що такий розмір коштів буде належним і достатнім засобом грошової компенсації такої шкоди.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 13.09.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального процесуального права, просить рішення суду змінити шляхом збільшення розміру моральної шкоди до 5000,00 грн. В обґрунтування вказано на те, що судом не було взято до уваги та не враховано: що на день ухвалення рішення суду допомога в сумі 9670, 00 грн. не була виплачена, дана допомога не виплачена і на день звернення з апеляційною скаргою; характер завданої моральної шкоди та її тривалість; висновки Конституційного Суду України від 24.04.2018 щодо обов`язку держави, зокрема, у забезпеченні належної системи національного захисту конституційних прав людини та питань, пов`язаних з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, зокрема, й громадяни, які перебувають на військовій службі; позицію Європейського суду з прав людини що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом й з огляду на її природу, моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Вказує на те, що судова практика щодо розгляду аналогічних спорів свідчить про стягнення у відшкодування моральної шкоди від 2000 до 5000 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказуючи, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та те, що вина відповідача як органу місцевого самоврядування у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу у розмірі меншому ніж передбачено Законом, відсутня, а вимога позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставною.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є відшкодування моральної шкоди в сумі 93800,00 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.05.2015.

На банківський рахунок позивача було зараховану грошову допомогу до 05 травня за 2022 рік в розмірі 1 491 грн.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання вказаної соціальної допомоги в належному розмірі, звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі № 580/6137/22 визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої частини такої грошової допомоги.

Рішення набрало законної сили 26.07.2023.

Недотримання відповідачем вимог законодавства у зв`язку з невиплатою щорічної разової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у повному обсязі призвело до завдання йому моральних страждань, для компенсації яких заявлено позовні вимоги в цій справі про відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода обумовлюється тим, що позивач зазнав страждань від порушення його.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Так порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (п. 57).

За наявності порушення прав позивача в цій справі щодо не нарахування та невиплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком рішенням суду в адміністративній справі (у даному випадку це рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022), та згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 23 ЦК України здійснюється в обраний позивачем спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що внаслідок порушення прав позивача з боку відповідача щодо не нарахування та невиплати щорічної разової допомоги неправомірними діями відповідача завдано моральної шкоди, що підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, рішенням адміністративного суду, яким констатовано цей факт. При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Проте висновки суду першої інстанції в цій частині є такими, що не повністю відповідають усім обставинам справи, зокрема, щодо глибини душевних переживань позивача, пов`язаних із захистом його порушених прав у спосіб звернення до суду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, апеляційний суд, враховуючи конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема, враховано, що щорічна разова допомога до 05 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком і досі не виплачена, а тому вважає справедливим визначити суму компенсації моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.09.2023 у даній справі слід змінити в частині визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди, який встановити в сумі 2000,00 грн., та в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Також на підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на 2,13 % з відповідача на користь державного бюджету за розгляд справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції 57,11 грн. судового збору.

Апеляційний суд враховує, що судовий збір не справляється на підставі п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.09.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди змінити в частині визначення розміру відшкодування позивачу за рахунок відповідача моральної шкоди, який встановити в сумі 2000,00 грн., та в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської радина користь державного бюджету 57,11 грн. судового збору за розгляд цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

У решті рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.09.2023 у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 11.10.2023.

Суддя-доповідач

Судді