Дата документу 07.09.2023 Справа № 336/872/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/872/2Головуючий у 1-й інстанції Дмитрюк О.В.
Пр. № 22-ц/807/1376/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2021 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Концерн «МТМ» звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 3-5), в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання в сумі 80757,62 грн. та судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що у період з 01.07.2011 р. по 01.12.2020 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідачами не сплачені на суму 80757,62 грн. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Дмитрюк О.В. (а.с. 15). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 22) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2021 року (а.с. 28-30), з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 15 червня 2023 року про виправлення описки (а.с. 67), позов Концерну «МТМ» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Концерну «МТМ» () заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 80757,62 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» судовий збір в сумі 567,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ» судовий збір в сумі 567,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Концерну «МТМ» судовий збір в сумі 567,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Концерну «МТМ» судовий збір в сумі 567,50 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 43-47) просила рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Концерну «МТМ» задовольнити частково, а саме стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2017 року по грудень 2020 року у розмірі 25675,00 грн., в іншій частині позову відмовити.

30 травня 2023 року в автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 55). Ухвалою апеляційного суду від 30 травня 2023 року (а.с.56) дну справу витребувано у суду першої інстанції.

07 червня 2023 року матеріали цієї справи надані апеляційному суду (а.с. 59-60). Ухвалою апеляційного суду від 08 червня 2023 року (а.с.61) дану справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків. 21 червня 2023 року дана справа надійшла до апеляційного суду після усунення недоліків. Проте, у період з 19.06.2023 року по 19.07.2023 року суддя доповідач перебувала у відпустці (а.с. 58).

В автоматизованому порядку 20.07.2023 року суддями Дашковською А.В. та Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останніх (а.с. 71-72).

Ухвалою апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2021 року у цій справі задоволено, поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2021 року у цій справі, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 у цій справі відкрито 20 липня 2023 року (а.с. 73-74), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 75).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України). Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення. Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивачів у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354 ЦПК України та виходив із обґрунтованості всіх позовних вимог позивача у цій справі.

Оскільки, згідно з п. 2.2 статуту Концерну «МТМ», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року № 99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятисяусно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). Встановлено, що позивач у період з 01.07.2011 р. по 01.12.2020 р. надав послуги відповідачам з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які не сплачені на суму 80757,62 грн. Вищевикладене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.07.2011 р. по 01.12.2020 р., інформацією з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР щодо реєстрації місця проживання відповідачів. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Ст. 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Ч.1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. П. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись у цій справі не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково. Так, хоча апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції дану справу розглядав у спрощеному провадженні без повідомлення учасників цієї справи (ухвала суду першої інстанції від 12 лютого 2021 року а.с. 22) та, відповідно, саме обов`язкові підстави, передбачені ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення у цій справі відсутні.

Проте, матеріалами цієї справи не спростовується довід апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про факт її необізнаності про існування такої справи у суді першої інстанції (оскільки, конверт на ім`я відповідача ОСОБА_1 із копією вищезазначеної ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі повернувся на адресу суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» - а.с.24, а не «адресат відсутній», яка могла б давати суду в силу вимог ст. 272 ч. 6 ЦПК України право вважати належним врученням копії цієї ухвали відповідачу ОСОБА_5 , як й по всім іншим відповідачам у цій справі аналогічно - а.с. 25-27).

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 без отримання копії цієї ухвали суду першої інстанції саме у передбаченому ЦПК України порядку була позбавлена судом першої інстанції можливості протягом 15 днів з дня отримання нею копії останньої (яку вона не отримала, остання знаходиться у матеріалах цієї справи - а.с. 24) подати відзив на вищезазначений позов позивача у цій справі (а.с. 22 зворот) та, відповідно, заявити про застосування позовної давності у цій справі, на чому вона наполягає у цій справі у тому числі на теперішній час вперше в апеляційному суді в її вищезазначеній апеляційній скарзі (а.с. 46).

При вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах, право відповідача ОСОБА_1 на подачу відзиву на позов позивача та, відповідно, право заявити позовну давність у цій справі, було порушено у суді першої інстанції, і підлягає захисту апеляційним судом шляхом скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення у цій справі з урахуванням вже вищезазначеної заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування позовної давності в апеляційній скарзі у цій справі.

При цьому, апеляційним судом встановлено відповідно до розрахунку позивача Концерну «МТМ» заборгованості відповідачів по оплаті послуг позивача за період з 01.07.2011 року по грудень 2020 року по квартирі АДРЕСА_2 (а.с.7-12), що остання проплата з боку відповідачів на користь позивача за надані ним послуги мала місце у березні 2015 року у сумі 850,00 грн. і лише на оплату центр. ГВП та вона не перевищувала суми щомісячного нарахування за цю послугу у сумі 956,42 грн. (а.с.9), та відповідно, не переривала перебіг позовної давності.

Концерн «МТМ» звернувся до суду першої інстанції у цій справі із вищезазначеним позовом у лютому 2021 року (відмітка суду від 04.02.2021 року а.с. 3).

Звідси, позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості солідарно зі всіх відповідачів, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є належними відповідачами у цій справі (а.с. 18-2, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні1), але в межах 3-річного строку позовної давності з дати звернення до суду, тобто з лютого 2018 року, а з урахуванням вимог Закону України № 540-ІХ (набрав чинності з 02.04.2020 року), який продовжив низку процесуальних та інших строків (кокрема, позовну давність) на строк дії карантину, введеного в Україні задля запобігання поширенню коронавірусної хвороби, з лютого 2017 року, що визнає у тому числі відповідач ОСОБА_1 у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі: просить позов задовольнити частково, стягнути з них заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з квітня 2017 року по грудень 2020 року (а.с. 47 зворот ст. 82 ч. 1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню).

Проте, апеляційний суд не погоджується із розміром заборгованості відповідачів перед позивачем за цей період з 01.04.2017 року по 01.12.2020 року (в межах позовних вимог позивача) - 25675,00 грн., який визнає відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі у цій справі (а.с. 47 зворот).

Оскільки,згідно із розрахунком апеляційного суду у цій справі розмір заборгованості відповідачів перед позивачем за період з 01.04.2017 року по 01.12.2020 року (в межах позовних вимог позивача а.с. 3,4 зворот, 12) становить 64662,28 грн. (розрахунок: заборгованість з централізованого опалення та центр. ГВП станом на 01.12.2020 року 81119,31 грн. - заборгованість з централізованого опалення та центр. ГВП станом на 01.04.2017 року 16457,03 грн. (а.с. 10), оскільки будь-які проплати саме у вказаний період з відповідачів на користь позивача були взагалі відсутні, а проплати на суму 7728,16 грн. (а.с.12) мали місце раніше цього періоду і були враховані позивачем на погашення щомісячних платежів, не перевищували останні, відповідно, не переривали позовну давність, та були враховані позивачем у повному обсязі при розрахунку заборгованості станом на 01.04.2017 року у розмір 16457,03 грн.).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною апелянта апеляційному суду не надані. Хоча, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України) та апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача.

Стороною відповідача також апеляційному суду не надано доказів того, що станом на час перегляду цієї справи апеляційним судом, мали місце будь-які проплати вищезазначеної заборгованості (за період з 01.04.2017 року по 01.12.2020 року у розмірі 64662,28 грн.) відповідачами на користь позивача у добровільному порядку.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_5 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову), позов Концерну «МТМ» задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Концерну «МТМТ» заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання з 01 квітня 2017 року по 01 грудня 2020 року у розмірі 64662,28 грн.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч.1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача та позову позивача у цій справі лише частково при вищевикладених обставинах:

- зі всіх відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору у розмірі 1817,60 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову 2102,00 грн. (а.с. 1) + 168,00 грн. (а.с.2) = 2270,00 грн. * сума задоволених вимог 64662,28 грн. /сума заявлених вимог 80757,62 грн. ціна позову - а.с. 3) по 454,40 грн. (розрахунок: 1817,60 грн. /4) з кожного із відповідачів окремо;

- проте відповідач ОСОБА_1 має право на компенсацію за рахунок позивача судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 678,60 грн. (розрахунок: судовий збір за апеляційну скаргу, сплачений відповідачем на суму 3405,00 грн. (квитанція а.с. 48)* задоволено вимог апеляційної скарги 16095,34 грн. (розрахунок: 80757,62 грн. - 64662,28 грн.)/ 80757,62 грн.,

- таким чином, в порядку ст. 141 п. 10 ЦПК України у випадку покладення судових витрат сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, оплатити різницю іншій стороні, у такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат, різниця з Концерну «МТМ» на користь відповідача ОСОБА_1 по судовим витратам у вигляді судового збору у цій справі становить 224,20 грн. (розрахунок: 678,40 грн. 454,40 грн.),

- звідси, залишається стягнути лише з трьох відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати, пов`язані із розглядом справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору по 454,40 грн. з кожного із відповідачів окремо.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2021 рокуу цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову).

Позов Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання з 01 квітня 2017 року по 01 грудня 2020 року у розмірі 64662,28 грн.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати, пов`язані із розглядом справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору по 454,40 грн. з кожного із відповідачів окремо.

Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір з0а апеляційну скаргу 224,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 07.09.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Дашковська А.В.Кочеткова І.В.