Ухвала

26 січня 2023 року

м. Київ

справа № 215/3722/21

провадження № 61-12869ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданою бездіяльністю,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданою бездіяльністю.

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області своєю ухвалою від 06 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув позивачеві на підставі

статті 185 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Дніпровський апеляційний суд своєю ухвалою від 24 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2021 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала, на підставі

статей 185, 357 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в касаційному порядку.

Верховний Суд своєю ухвалою від 10 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 24 березня 2022 року визнав неподаною та повернув особі,

яка її подала, на підставі статей 185, 393 ЦПК України.

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 24 березня 2022 року та ухвалу Верховного Суду від 10 листопада

2022 року у вищевказаній справі.

Верховний Суд своєю ухвалою від 23 грудня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України про відшкодування моральної шкоди, завданою бездіяльністю, відмовив.

Визнав підстави про поновлення строку на касаційне скарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року, наведені

в клопотанні ОСОБА_1 , неповажними.

Звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику подати відповідні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Копія ухвали суду касаційної інстанції від 23 грудня 2022 року направлена на адресу заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в касаційній скарзі, та отримана заявником 11 січня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

У січні 2023 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 23 грудня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на пандемію та воєнний стан, зокрема заявник вказує, що в матеріалах справи містяться докази стосовно дати отримання заявником оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Перевіривши доводи заяви про усунення недоліків, суд дійшов висновку,, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та слід продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги з огляду на таке.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Дніпровського апеляційного суду постановлено 24 березня 2022 року, надіслано судом - 24 березня 2022 року; зареєстровано - 25 березня

2022 року; оприлюднено - 28 березня 2022 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявником не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що доказ отримання копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року знаходиться в матеріалах справи та такий доказ йому не надають, суд не може вважати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність у матеріалах справи № 215/3722/21 доказів вручення заявнику копії повного тексту оскаржуваного судового рішення, так як за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Разом з тим, саме лише посилання на існування пандемії та воєнний стан, без аргументованих доводів та обґрунтованих доказів, також не може вважатись, поважною причиною пропуску строку для подання касаційної скарги.

Президент України своїм Указом від 24 лютого 2022 року № 64/2022

«Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні ввів воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Президент України своїм Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022

«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022

«Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом

від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України

від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року

№ 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року

№ 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжив строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами.

В умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини

у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Отже, встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з пандемією та воєнним станом в Україні.

Разом з тим, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, заявником не доведено, що зазначені ним обставини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 березня

2022 року унеможливили подання касаційної скарги у визначений законодавством строк.

З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідну довідку суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених

статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.

У зв`язку з тим, що безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (супровідний лист про надсилання кореспонденції апеляційним судом, поштовий конверт, довідку апеляційного суду щодо отримання/неотримання

ОСОБА_1 копії ухвали Дніпровського апеляційного суду

від 24 березня 2022 року тощо).

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою

статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська