ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 жовтня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1412/22

Головуючий у першій інстанції - Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/659/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач: Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської

області

відповідач: ОСОБА_1

третя особа: Служба у справах дітей Бахмацької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Глушко О.І. від 31 січня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Бахмач, дата складання повного тексту рішення - 09 лютого 2023 року, у справі за позовом Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Служба у справах дітей Бахмацької міської ради,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області, як орган опіки та піклування, в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просила: позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути аліменти з ОСОБА_1 у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, на користь закладу або особи, в якої будуть перебувати діти. В обґрунтування вимог заявленого позову позивач вказував, що відповідач неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно своїх дітей, вживає спиртне, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, вчиняв домашнє насильство, сварки вдома, свідками яких були діти. В ході сварки 25.09.2022 року відповідач наніс дружині ОСОБА_4 - матері дітей, тілесні ушкодження, не сумісні із життям. Позивач у позові посилається на висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 21.10.2022 року №195, про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнути з нього аліменти на їх утримання.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.01.2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року підлягає скасуванню, як необґрунтоване, та ухвалене судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають істотне значення для вирішення справи. В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано факти вчинення домашнього насильства відповідачем у присутності дітей. Апелянт стверджує, що судом було встановлено, що відповідач вживав алкогольні напої, вчиняв домашнє насильство, сварки вдома, свідками яких були діти. В ході сварки 25.09.2022 року, відповідач, умисно наніс дружині ОСОБА_4 , матері дітей, численні тілесні ушкодження, не сумісні із життям. Вказані події відбувалися у будинку, де проживала родина, і діти були вдома. Стосовно ОСОБА_1 постановлено вирок суду, який набрав законної сили 11.02.2023 року. 09.06.2021 року діти були взяті на облік як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, а саме як такі, що зазнали психологічного насильства. Відносно відповідача ОСОБА_1 було складено адмінпротокол за ч.1 статті 173-2 КУпАП, який було направлено до суду для розгляду, але внаслідок неодноразового відкладення розгляду справи через неявку ОСОБА_1 , провадження у справі було закрито, у зв`язку із закінченням строків розгляду. Доводи апеляційної скарги зазначають, що свідок ОСОБА_5 повідомила, що на відповідача було за що складати протоколи. Апелянт вказує, що батьки дітей були схильні до вживання алкогольних напоїв, проте, ОСОБА_1 не лікувався від алкогольної залежності, до порад соціальних служб не прислухався, не піклувався про моральний розвиток дітей, не сприяв засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створював позитивної атмосфери в сім`ї, чим також ухилявся від виконання батьківських обов`язків.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ковалюх В.М. просить апеляційну скаргу Бахмацької міської ради залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.01.2023 року,

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ковалюх В.М. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обгрунтоване рішення Бахмацького районного суду від 31.01.2023 року.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача - Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, представник третьої особи - Служби у справах дітей Бахмацької міської ради, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи (а.с.211,212), не з`явились, направивши до апеляційного суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.221,223).

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтв про їх народження, є: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.10-12).

З копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.20).

Ухвалою Бахмацького районного суду від 27.09.2022 року відносно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор" до 25.11.2022 року, включно (а.с.21-22).

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.01.2023 року ОСОБА_1 засуджений до 8 років позбавлення волі (а.с.130-132).

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 21.10.2022 року №195, виконавчий комітет Бахмацької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-8).

Як вказано у характеристиці ОСОБА_2 , учениці 2-А класу Бахмацького ліцею №1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої класним керівником Бахмацького ліцею №1, ''… Всім необхідним для навчання у школі була забезпечена. … Батько був зовсім не зацікавлений навчальним процесом.'' (а.с.23).

Як вбачається зі змісту актів обстеження умов проживання від 04.06.2021 року, 08.06.2021 року, 23.06.2021 року, 29.11.2021 року, складених спеціалістами Бахмацької міської ради та Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 , умови проживання в квартирі в межах норми. Діти забезпечені одягом, взуттям, повноцінним харчуванням, наявні окремі спальні місця. З батьками проведено профілактичну бесіду з приводу недопущення конфліктних ситуацій в сім`ї та вживання спиртних напоїв (а.с.14,17,18,62).

За наслідками звернення ОСОБА_6 , щодо злісного невиконання батьківських обов`язків батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей, Бахмацька міська рада листом від 27.09.2021 року повідомила про відсутність підстав для відібрання дітей у вказаних батьків, оскільки за наслідками проведеної перевірки та неодноразових обстежень умов проживання їх сім`ї, стан виконання батьками своїх обов`язків та здійснення догляду за дітьми не загрожує їх життю та здоров`ю (а.с.63, 65).

Згідно повідомлення начальника служби у справах дітей Бахмацької міської ради Смаглюк І.Г. від 08.06.2021 року, за її участю в присутності фахівця соціальної роботи КУ "Центр надання соціальних послуг" Білан Л.С. та працівника превенції ОСОБА_5 , з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено бесіду щодо недопущення вживання спиртних напоїв, недопущення побиття дружини, щодо лікування дружини та влаштування її з дітьми до Чернігівського центру психологічної допомоги. Також батьки попереджені про належне виконання батьківських обов`язків та недопущення вживання спиртних напоїв (а.с.13).

Наказом начальника служби у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області №22 від 09.06.2021 року взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як таких, що зазнали психологічного насильства (а.с.15).

Як вбачається зі змісту протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 18.06.2021 року, при розгляді питання про недопущення створення загрози життю та здоров`ю дітей ОСОБА_10 , ''… Запрошений ОСОБА_1 , який пояснив, що побив дружину тому, що вона не доглядала за дітьми. Обіцяв, що надалі не буде вчиняти подібні дії, що любить та цінує дітей та дружину. Обіцяв не вживати алкогольні напої.'' (а.с.16).

Відповідно до акту від 22.09.2022 року, складеного спеціалістом 1 категорії ССД Бахмацької міської ради Новохацькою С.О., з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проведено бесіди щодо недопущення вживання алкогольних напоїв, недопущення вчинення батьком домашнього насильства. У ході спілкування з`ясовано, що мати не вживає спиртного, так як пролікувалася самостійно медичним препаратом, призначеним раніше лікарем, батько інколи вживає спиртне. Йому рекомендовано також пролікуватися, звернувшись до лікаря, та приймати заспокійливі препарати, оскільки більше, ніж півроку, він перебуває в зоні бойових дій (а.с.19).

Згідно повідомлення директора Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" Бахмацької міської ради від 21.10.2022 року, багатодітна сім`я ОСОБА_10 була отримувачем соціальних послуг у КУ "Центр надання соціальних послуг", як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку із поведінковими розладами батьків, пов`язаними із зловживанням спиртними напоями. Соціальні послуги, які надавались сім`ї, були спрямовані на мінімізацію факторів, що спричиняли несприятливу атмосферу в сім`ї, яка негативно впливала на благополуччя дітей (а.с.24).

За наслідками звернення 07.06.2021 року Бахмацької міської ради до ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області з приводу вжиття невідкладних заходів щодо ОСОБА_1 , з метою недопущення вчинення ним фізичного насильства в сім`ї відносно дружини та психологічного насильства щодо дітей (а.с.66), відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 статті 173-2 КУпАП (а.с.67), відповідно до змісту якого, 08.06.2021 року о 12:00 год., було встановлено, що ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , 08.06.2021 року об 11 год. 30 хв., висловлювався нецензурною лайкою в присутності малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив психологічне насильство в сім`ї. Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09.09.2021 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за статтею 173-2 ч.1 КУпАП, було закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 ч.2 КУпАП (а.с.126).

Відповідно до постанов Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09.11.2021 року та від 03.08.2022 року, ОСОБА_4 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 статті 184 КУпАП, за ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей (а.с.127-128, 129).

З висновку оцінки потреб сім`ї (оцінювання проводилося з 07.06.2021 року по 11.06.2021 року), складеного спеціалістами Бахмацької міської ради, вбачається, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО (складні життєві обставини) сім`ї ОСОБА_10 , є поведінкові розлади батьків, пов`язані із зловживанням спиртними напоями, вчинення сварок, негативні взаємовідносини в сім`ї (а.с.68).

Згідно витягу з протоколу №9 від 10.06.2022 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Бахмацької міської ради, рекомендовано службі у справах дітей міської ради змінити підставу знаходження на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітям: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , з такої, які постраждали від психологічного насильства на таку, батьки яких ухиляються від виконання своїх обов`язків. У протоколі вказано: ''.. Матір дітей 09.11.2021 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення й призначено адміністративне стягнення у виді попередження за нестворення належних умов для виховання відносно свого малолітнього сина ОСОБА_11 , з яким вона у стані алкогольного сп`яніння перебувала в с.Халимонове. Крім того, ОСОБА_4 вироком Бахмацького районного суду від 20.10.2021 визнано винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України й призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт. У листопаді 2021 року громадянка ОСОБА_4 , мати дітей, пройшла лікування від алкогольної залежності. Нині батько дітей перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. Стосунки між батьками значно покращились.'' (а.с.72).

Наказом начальника служби у справах дітей Бахмацької міської ради №22 від 13.06.2022 року змінено підставу перебування на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з такої, які постраждали від психологічного насильства, на таку, батьки яких ухиляються від виконання своїх обов`язків (а.с.73).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних, достовірних та беззаперечних доказів на підтвердження факту умисного ухилення відповідача ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання своїх дітей. При цьому, як вказав суд першої інстанції, з матеріалів справи, навпаки, вбачається, що ОСОБА_1 проживав зі своїми дітьми, працював, забезпечував їх необхідним: харчуванням, одягом, взуттям, мав намір придбати житло для поліпшення умов проживання сім`ї. Притягнення його кримінальної відповідальності у 2003, 2004, 2012 та 2015 роках, на що, як на підставу позовних вимог, посилався позивач, на думку суду першої інстанції, не свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Крім того, вказані обставини мали місце ще до народження дітей. Судом першої інстанції при розгляді даної справи також враховано, що відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що свідчить про його інтерес до дітей, та бажання їх утримувати та виховувати в подальшому. Суд першої інстанції критично поставився до висновку органу опіки та піклування Бахмацької міської ради від 21.10.2022 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його малолітніх дітей, оскільки у даному висновку відсутні відомості, що він був складений за участю батька дітей, також висновок не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача, як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, при цьому, органом опіки та піклування не надано оцінки можливим причинам ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, не наведено переконливих аргументів, які б свідчили про те, що позбавлення відповідача батьківських прав буде сприяти якнайкращим інтересам дітей. Крім того, в його змісті зазначено, що 24.02.2022 року ОСОБА_1 добровольцем вступив до лав Збройних Сил України, що, на думку суду першої інстанції, не можна розцінювати, як ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дітей. Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, відповідно, суд відмовив і в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року підлягає скасуванню, оскільки його висновки не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до приписів статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 3 (ч.1) Конвенції про права дитини, 20.11.1989 року, (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), Конвенцію ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно положень статті 27 Конвенції про права дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до приписів статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частина 1 статті 141 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ч.2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, яка регламентує підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно роз`яснень п.15, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ч.1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

У справі "Хант проти України" (заява №31111/04) Європейський Суд у рішенні від 07.12.2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

Виходячи із положень статті 166 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі №753/2025/19.

Виходячи із приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.

За даних обставин, зверненню до суду із позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників даних правовідносин.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, необхідно зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати, як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Відповідно до положень ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді по суті вимог заявленого позову судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги правові висновки щодо розгляду даної категорії позовів, викладені в постановах Верховного Суду: від 30.05.2018 року у справі №553/2563/15-ц, від 23.01.2020 року у справі №755/3644/19, від 23.06.2021 року у справі №953/17837/19.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано факти вчинення домашнього насильства відповідачем у присутності дітей. Апелянт стверджує, що судом було встановлено, що відповідач вживав алкогольні напої, вчиняв домашнє насильство, сварки вдома, свідками яких були діти. В ході сварки 25.09.2022 року, відповідач, умисно наніс дружині ОСОБА_4 , матері дітей, численні тілесні ушкодження, не сумісні із життям. Вказані події відбувалися у будинку, де проживала родина, і діти були вдома. Стосовно ОСОБА_1 постановлено вирок суду, який набрав законної сили 11.02.2023 року. 09.06.2021 року діти були взяті на облік як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, а саме як такі, що зазнали психологічного насильства. Відносно відповідача ОСОБА_1 було складено адмінпротокол за ч.1 статті 173-2 КУпАП, який було направлено до суду для розгляду, але внаслідок неодноразового відкладення розгляду справи через неявку ОСОБА_1 , провадження у справі було закрито, у зв`язку із закінченням строків розгляду. Доводи апеляційної скарги зазначають, що свідок ОСОБА_5 повідомила, що на відповідача було за що складати протоколи. Апелянт вказує, що батьки дітей були схильні до вживання алкогольних напоїв, проте, ОСОБА_1 не лікувався від алкогольної залежності, до порад соціальних служб не прислухався, не піклувався про моральний розвиток дітей, не сприяв засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створював позитивної атмосфери в сім`ї, чим також ухилявся від виконання батьківських обов`язків.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ч.6 статті 19 Сімейного кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції з даним позовом, в обґрунтування вимог заявленого позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , позивачем було надано, в тому числі, і висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його малолітніх дітей, затверджений рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 21.10.2022 року №195 (а.с.7-8). При цьому, як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року, суд не погодився із даним висновком, вважаючи його недостатньо обґрунтованим. З даного приводу суд першої інстанції зазначив, що у вказаному висновку відсутні відомості, що він був складений за участю батька дітей, наданий позивачем висновок не містить в собі даних, які об`єктивно характеризують відповідача, як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, органом опіки та піклування не надано оцінки можливим причинам ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, не наведено переконливих аргументів, які б свідчили про те, що позбавлення батьківських прав буде сприяти якнайкращим інтересам дітей. Крім того, у даному висновку зазначено, що 24.02.2022 року ОСОБА_1 добровольцем вступив до лав Збройних Сил України, і вказану обставину, на думку суду першої інстанції, не можна розцінювати, як відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дітей. Наданий позивачем висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , не містить в собі достатніх відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених документально підтвердженими доказами, які б могли бути правовою підставою для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав відносно його малолітніх дітей.

Доводи апеляційної скарги вищезазначених висновків суду не спростовують. При цьому, в ході судового розгляду даної справи відповідач ОСОБА_1 заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що свідчить про його інтерес до дітей.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що відносно відповідача ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 статті 173-2 КУпАП, який було направлено до суду для розгляду, але внаслідок неодноразового відкладення розгляду справи через неявку ОСОБА_1 , провадження у справі було закрито, у зв`язку із закінченням строків розгляду.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року, оскільки факт складення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 статті 173-2 КУпАП, за відсутності відповідного судового рішення за наслідками його розгляду, яким би ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, не свідчить про наявність факту притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства в сім`ї (а.с.126).

Інших доказів щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за невиконання ним обов`язків щодо виховання дітей, позивачем суду не надано. При цьому, необхідно зазначити, що вказана обставина є однією із підстав, якими позивач обґрунтовує вимоги заявленого позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті необґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків по справі, які підтвердили обґрунтованість вимог заявленого позову, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року. Оскільки, виходячи із приписів статті 90 ЦПК України, показання свідка є одним із видів доказів по справі. При цьому, згідно ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, яка регламентує оцінку доказів, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що позивачем не надано належних доказів, які б достовірно та беззаперечно підтверджували свідоме нехтування ОСОБА_1 своїми обов`язками щодо участі в утриманні та вихованні дітей, і його умисне ухилення від їх виконання. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 проживав зі своїми дітьми, працював, забезпечував їх необхідним: харчуванням, одягом, взуттям, мав намір придбати житло для поліпшення умов проживання сім`ї. Судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 31.01.2023 року зазначено, що притягнення відповідача до кримінальної відповідальності у 2003, 2004, 2012 та 2015 роках, на що, як на підставу позовних вимог, посилається позивач, не свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Крім того, вказані обставини мали місце ще до народження дітей.

Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав, наявність у нього бажання спілкуватися з дітьми, та приймати участь у їх вихованні, у сукупності свідчать про інтерес відповідача до своїх дітей. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що позивачем не наведено переконливих аргументів, які б свідчили про те, що позбавлення відповідача батьківських прав буде сприяти якнайкращим інтересам дітей. Крім того, у наданому позивачем висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей (а.с.7-8), зазначено, що 24.02.2022 року ОСОБА_1 добровольцем вступив до лав Збройних Сил України, і вказана обставина, на думку суду першої інстанції, не може бути розцінена, як ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дітей. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що надані позивачем суду докази не дають змоги дійти висновку про наявність обставин для застосування крайнього заходу реагування, а саме, позбавлення відповідача батьківських прав.

Виходячи із положень ч.3 статті 166 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог заявленого позову і в частині стягнення аліментів, у зв`язку із відмовою у позові про позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2023 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих фактичних обставин, документально підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи.

На підставі вищезазначеного, апеляційна скарга Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.01.2023 року, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області - залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 16.10.2023 року.

Головуючий: Судді: