Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Вінницькому національному медичному університеті

ім. М.І. Пирогова у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2021 року та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 10 травня 2003 року між сторонами укладено шлюб, від якого народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року у справі №755/13411/20 з ОСОБА_2 , починаючи з 17 вересня 2020 року, були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 продовжує навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова, на 2-му курсі денної форми навчання медичного факультету № 1 за спеціальністю «Медицина». Оскільки, донька навчається у іншому місті є потреба забезпечення її житлом, оплати проїзду в громадському транспорті, придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо, одягу та продуктів харчування. Позивач зазначає, що її та доньки матеріальне становище є незадовільним, окрім заробітної плати позивача інших джерел доходів не мають. Вважає, що відповідач, маючи постійний дохід, у відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с. 19-20)

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 23 листопада 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою в довідковому листі до справи.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

23 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позову. Згідно доводів відзиву, відповідач вважає позовні вимоги надуманими та необґрунтованими, зазначає, що позивач не надала доказів того, що їх спільна донька проживає разом з нею та позивач здійснює повне утримання доньки, а відповідач самоусунувся від обов`язку здійснювати утримання доньки. Також відповідач зазначає, що донька сторін проживає в гуртожитку у м.Вінниця, навчається на денній формі в ДВНЗ «Вінницього національного медичного університету

ім. М.І.Пирогова». Посилаючись на проживання сторін в одній квартирі, відповідач стверджує, що донька лише декілька днів на місяць перебуває в м.Києві. відповідач вважає недоведеною вимогу позивача про стягнення аліментів саме на її користь. Вказує на те, що він розуміє свій обов`язок по утриманню своєї доньки, яка навчається та проживає окремо від батьків у гуртожитку, і не має наміру він нього ухилятись, у жовтні та листопаді перераховував кошти на картковий рахунок доньки, проте відповідач не має постійного заробітку, є інвалідом другої групи з дитинства, перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, доглядає за своїм пристарілим непрацездатним батьком. Відповідач категорично проти відрахувань аліментів на користь позивача, проте погоджується в добровільному порядку сплачувати кошти на рахунок доньки. (а.с.22-26)

Позивач не скористалась своїм правом та не направила до суду відповіді на відзив.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 травня 2003 року між сторонами було укладено шлюб (а.с.6)

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року у справі №755/13411/20 стягнуто з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.11)

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11), зазначена адреса є також зареєстрованими місцем проживання позивача (а.с. 4).

Разом з тим, в позовній заяви позивачем зазначено адресу свого проживання: АДРЕСА_2 , що збігається із зареєстрованим місцем проживання відповідача

(а.с. 17).

Згідно довідки №05/1689, виданої Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І.Пирогова 29 вересня 2021 року, ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальністю «Медицина» та навчається за державним замовленням, термін навчання з 01 вересня 2020 року до 01 липня 2026 року (а.с. 13).

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною 2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько або мати можливість надання такого утримання.

Як убачається з копії посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с. 30), що також підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК, з якого вбачається, що інвалідність встановлена безстроково (а.с.31).

З довідки Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості №2661-2806/21 від 19 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний в Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості з 16 липня 2021 року (а.с. 32)

Згідно положень ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відзиві відповідач зазначив, що донька проживає у іншому місті, окремо від батьків, а саме у гуртожитку Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, що не спростовано стороною позивача, яка в позові вказувала на проживання доньки в м.Вінниця та на потребу забезпечення доньки житлом.

При цьому позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, не надала жодного доказу на підтвердження того, що вона повністю утримує доньку або надає їй будь-яку матеріальну допомогу, як і доказів ненадання матеріальної допомоги відповідачем.

Навпаки, ОСОБА_2 долучив до відзиву квитанції, з яких убачається надсилання позивачем у жовтні та листопаді 2021 року коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 , з призначенням платежу аліменти, в розмірі по 1 500,00 грн (а.с. 34, 35).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України)

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 182, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 10-12, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України,

суд, -

у х в а л и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: