Справа № 758/9686/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

21 серпня 2023 року суддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М. , розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овчаренка Миколи Олександровича, ОСОБА_3 , Державного підприємства «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними та скасування їх результатів, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року адвокат Калугін Дмитро Олегович в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овчаренка М.О., ОСОБА_3 , ДП «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними та скасування їх результатів.

Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову, в якому представник позивача просить

1) накласти арешт на однокімнатну квартиру, загальною площею 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000;

2) заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо) обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо нерухомого майна - однокімнатної квартири, загальною площе 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000;

3) заборонити ОСОБА_3 та/або за його дорученням іншим особам вчиняти дії щодо вселення та/або виселення будь-яких осіб з однокімнатної квартири, загальною площею 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, а також вчиняти дії щодо зміни, скасовування (припинення) державної реєстрації (декларування) місця проживання будь-яких осіб в цій квартирі.

В обґрунтування заяви вказано, що позивачем подано позов про визнання недійсним електронного аукціону (торги) з реалізації предмету іпотеки - Однокімнатної квартири, загальною площею 34.5 кв.м. за адресо: АДРЕСА_1 , проведений в рамках виконавчого провадження ВП 70701584 з виконання виконавчого листа № 824/77/22 від 21.11.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Зараз» заборгованості за кредитним договором 815 052,53 грн, штраф у сумі 387 100 грн та витрат на отримання правової допомоги у сумі 14 625 грн; визнання недійсним та скасування Свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на квартиру, загальною площею 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , видане Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. 03.08.2023, зареєстроване в реєстрі за №711; припинення права власності ОСОБА_3 на квартиру, загальною площею 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом спору є, зокрема, припинення права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру, яка є єдиним житлом позивача.

Зазначено, що ОСОБА_3 вчиняються дії щодо виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири з метою передачі такої квартири в користування інших особам.

В свою чергу, виселення позивача зі спірної квартири на підставі незаконного аукціону, позбавить її єдиного належного житла.

Окрім того, у випадку виселення позивача зі спірної квартири та вселення в таку квартиру інших осіб, позивач не зможе захистити свої права в межах одного цього провадження і йому доведеться ініціювати інші судові спори з приводу виселення таких осіб зі спірної квартири.

Також, зміна власника спірної квартири або передача такої квартири в оренду іншим особам та реєстрація відповідного речового права в реєстрі речових прав на нерухоме майно, також призведе до необхідності у вжитті додаткових заходів для відновлення порушених прав позивача, зокрема, подання нових позовів про припинення права користування на спірну квартиру інших осіб або витребування майна.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно з ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Врахувавши суть спору, що виник між сторонами, можливість реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки між сторонами дійсно існує спір, який перебуває на розгляді у суді, а спірне нерухоме майно, щодо якого накладено арешт, є предметом спору.

Суд також враховує, що заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом, предметом якого є визнання електронних торгів недійсними.

Відповідно, в силу об`єктивних обставин існує ймовірність відчуження ОСОБА_1 спірної квартири, придбаної на електронних торгах, які позивач просить визнати недійсними, на користь інших осіб, що призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншим позовом для захисту його порушених прав.

Безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 16 серпня 2018 року в справі № 910/5916/18, від 05 серпня 2019 року в справі № 910/16586/18, від 03 листопада 2020 року в справі № 910/7716/20.

Заборона вчиняти відповідачу будь-які дії щодо розпорядження спірною квартирою, в тому числі укладати будь-які угоди цивільно-правового характеру, передавати в іпотеку, обтяжувати іншим чином, отримувати під заставу цього майна грошові кошти, також є обґрунтованою.

Суд вважає, що таке втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку, є виправданим та вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства. Арешт майна полягає у позбавленні можливості лише розпоряджатись цими об`єктами нерухомого майна та не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

Крім того, колегія суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 лютого 2022 року в справі № 367/3628/21 (провадження № 61-14886св21).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки заявником обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову та обґрунтовано співмірність виду забезпечення позову.

Підстав для зустрічного забезпечення позову суд не вбачає.

Керуючись статтями 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овчаренка Миколи Олександровича, ОСОБА_3 , Державного підприємства «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними та скасування їх результатів - задовольнити.

Накласти арешт на однокімнатну квартиру, загальною площею 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо) обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо нерухомого майна - однокімнатної квартири, загальною площе 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

Заборонити ОСОБА_3 та/або за його дорученням іншим особам вчиняти дії щодо вселення та/або виселення будь-яких осіб з однокімнатної квартири, загальною площею 34.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, а також вчиняти дії щодо зміни, скасовування (припинення) державної реєстрації (декларування) місця проживання будь-яких осіб в цій квартирі.

Копію ухвали направити позивачу для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овчаренко Микола Олександрович (адреса: вул. Голосіївська, 13-А, оф. 574, м. Київ);

Відповідач - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 );

Відповідач - Державне підприємство «Сетам» (, адреса: вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ).

Повний текст ухвали складено 21 серпня 2023 року.

СуддяМ. М. Головчак