Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2023 Справа №607/14866/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря М.О. Мокрій

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визначення частки спадкодавців та визнання права на спадкове майно , -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визначення частки спадкодавців ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарського споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , із кадастровим номером 020010786 та становить по 1/3 за кожним та визнання права на спадкове майно 2/3 частки земельної ділянки, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарського споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті своїх батьків, однак позбавлена можливості оформити спадкові права на спірне майно у зв`язку з тим, що відсутній розподіл часток спадкодавців на зазначену земельну ділянка, хоча за життя померлих батьків на праві спільної сумісної власності вказана земельна ділянка належала їй та її батькам.

В судове засідання з`явився позивач, котрий позов підтримав і з підстав, зазначених в ньому, просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання не з`явився, однак надіслав заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечив, позовні вимоги вимоги визнав у повному обсязі.

Всесторонньо та повно дослідивши матеріали справи, Суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01 липня 1969 року. У вказаному свідоцтві в графі батько зазначено « ОСОБА_3 », а у графі мати « ОСОБА_2 ».

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 22 жовтня 1992 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, про що 22 жовтня 1992 року у Дичківській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « ОСОБА_6 ».

Як убачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №284220 від 03 січня 2012 року, ОСОБА_1 є власником 0,1518 га, у межах згідно з планом (у разі виникнення права спільної власності на земельну ділянку до акта додається список її співвласнику), земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі рішення сесії Дичківської сільської ради від 26 листопада 2009 року №305, від 19 червня 2008 року №207.

Водночас, у списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №284220, зазначено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку про вартість земельної ділянки від 26 вересня 2022 року, виконаного ФОП ОСОБА_7 , вартість земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0786, площею 1518 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 96 955 грн.

Згідно з свідоцтвом на право власності на житловий будинок від 14 лютого 2002 року, виданого виконавчим комітетом Дичківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, виконком посвідчив, що 1/3 частина житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі Рішення виконкому сільської ради №116 від 29 жовтня 2001 року. Наведене також підтверджується реєстровим написом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27 квітня 2012 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частка земельної ділянки, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була заведена Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за №75/2014.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 25 січня 2006 року за реєстровим №04, згідно якого вона заповіла все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 .

Спадщину за заповітом після смерті матері позивачка прийняла у встановленому порядку, подавши до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 , ОСОБА_9 було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку із неможливістю виділення (визначення) частки спадкодавця у праві власності на вказану вище земельну ділянку.

Однак, частково позивач оформила свої спадкові права, оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16 грудня 2020 року, а саме на 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 .

Це пояснюється тим, що у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-020 від 24 листопада 2020 року було виявлено, що відсутній розподіл часток на зазначену земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 10 грудня 2019 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частка земельної ділянки, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за №99/2020.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 25 січня 2006 року за реєстровим №05, згідно якого він заповів все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те на що він за законом матиме право ОСОБА_1 .

Спадщину за заповітом після смерті батька позивачка прийняла у встановленому порядку, подавши до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна заяву про право на спадщину за заповітом.

Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , ОСОБА_9 було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку із неможливістю виділення (визначення) частки спадкодавця у праві власності на вказану вище земельну ділянку (спільному майні).

Однак, частково позивач оформила свої спадкові права, оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16 грудня 2020 року, а саме на 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 .

Це пояснюється тим, що у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-020 від 24 листопада 2020 року було виявлено, що відсутній розподіл часток на зазначену земельну ділянку.

В силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В силу вимог ч. 3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370 ЦК України, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На підставі зібраних у справі доказів судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірна земельна ділянка належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності без визначення часток.

Судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності.

Таким чином, суд вважає, що той факт, що за життя спадкодавці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не оформили свою частку у праві спільної сумісної власності, зокрема не визначили та не виділили в натурі належну їм частини спірної земельної ділянки, не впливає на можливість поновлення порушеного права позивача, як спадкоємця після смерті останніх, шляхом визнання за нею права власності на 2/3 частки спірної земельної ділянки.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі на належну їй 1/3 частку спірної земельної ділянки. Спадщину у встановленому законом порядку прийняла позивач, шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви.

Таким чином, позивач після смерті ОСОБА_2 успадкувала належну їй 1/3 частку спірної земельної ділянки.

Крім цього, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі на належну їй 1/3 частку спірної земельної ділянки. Спадщину у встановленому законом порядку прийняла позивач, шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви.

Таким чином, позивач після смерті ОСОБА_3 успадкувала належну йому 1/3 частку спірної земельної ділянки.

До того ж, частково оформила свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 грудня 2020 року, а саме на 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 та на 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 .

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку в нотаріуса позивач не може, у зв`язку з неможливістю виділення (визначення) частки спадкодавців у спільному майні.

При цьому, встановлено, що позивач є власником 1/3 частки житлового будинку, а також 2/3 часток (по 1/3 кожна) житлового будинку, успадкованого нею після смерті її батьків, по АДРЕСА_1 , який розташований на спірній земельній ділянці.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визначення частки спадкодавців ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарського споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , із кадастровим номером 020010786 та становить по 1/3 за кожним та визнання права позивача на спадкове майно 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарського споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити частку спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарського споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , із кадастровим номером :02:001:0786, яка становить 1/3 частки.

Визначити частку спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарського споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , із кадастровим номером :02:001:0786, яка становить 1/3 частки.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 2/3 часини земельної ділянки, площею 0,1518 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарського споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий суддяВ. М. Братасюк