1Справа № 335/8573/23 2-н/335/785/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Довженко Олексія Юрійовича про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх дітей,-

встановив:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Довженко О.Ю. звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного Кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За правилами п.4, п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ про стягнення аліментів може бути видано якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п.4, п.5 ч.2, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч вимогам ч.2, ч.3 ст. 163 ЦПК України ОСОБА_1 в заяві про видачу судового наказу не зазначено місце проживання дітей. Також заявником не додано доказів на підтвердження проживання дітей разом з нею.

Отже, за відсутності документального підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд позбавлений можливості перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою фактично проживає дитина.

На підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Окрім того, ОСОБА_1 заявлено вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зі змісту ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

З огляду на вищевикладене, враховуючи що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не передбачені ч. 1 ст. 161 ЦПК України, також враховуючи що вказані витрати входять до предмету доказування по справі, суд вважає, що у задоволенні судового наказу в частині стягнення витрат на правову допомогу також слід відмовити.

Керуючись ст. 161 ч.1 п.4, п.4, п.5 ч.2, п.4 ч.3 ст.163, ст. 165 ч.1 п.1, ст.166 ч.1 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх дітей.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов