ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1610/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №701/1056/21 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіНовіков О.М., Гончар Н.І.
секретар Новицька Н.О.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Мельника В.В. на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 22.08.2023 (повний текст складено 24.08.2023, суддя в суді першої інстанції Калієвський І.Д.) у цивільній справі за скаргою стягувача ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця Маньківського ДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), боржник ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

стягувач ОСОБА_3 , діючи через представника ОСОБА_4 звернулася 23.07.2023 до суду зі скаргою, якою просила:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Гребенюк Л.В. Маньківського ДВС в Уманському районі щодо винесення постанови від 21.07.2023 про припинення вчинення виконавчих дій у ПВ 70370532;

- скасувати зазначену постанову державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій та зобов`язати поновити стягнення у виконавчому провадженні про стягнення аліментів.

В обґрунтування вказано на те, що на виконанні в ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (наразі змінено прізвище на ОСОБА_6 ) аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 / 3 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 19.11.2021 і до досягнення ними повноліття.

Постановою від 21.11.2022, так як боржник отримує доходи у В/Ч НОМЕР_1 , державним виконавцем звернуто стягнення аліментів на заробітну плату. 20.07.2023 із заявою до державного виконавця звернувся боржник про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі того, що він знаходиться на службі у В/Ч НОМЕР_1 та подав до суду заяву про визначення місця проживання дітей разом із батьком. 21.07.2023 державним виконавцем Гребенюк Л.В., було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ухвали суду від про відкриття провадження у справі 701/377/23 та довідки про проходження служби.

Неповнолітні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані разом із скаржником за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 01.05.2023 за наступними номерами: 2023/003370910; 2023/003370938; 2023/003370975.

Представник скаржника зазначає, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

На підтвердження існування обставин для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №70370532 станом на 04.08.2023 боржник надав довідку від 18.01.2023 №28 про проходження служби, яка не підтверджує існування вищевказаних обставин, отже державний виконавець безпідставно прийшов до висновків про можливість зупинення стягнення аліментів з боржника.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 22.08.2023 вказану скаргу задоволено частково та визнано неправомірними дії державного виконавця Маньківського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гребенюк Л.В. щодо винесення постанови від 21.07.2023 про припинення вчинення виконавчих дій у ВП 70370532 та скасовано зазначену постанову.

Суд зазначив, що за обставин цієї спавши боржник не довів наявність підстав для зупинення виконавчого провадження щодо стягнення аліментів, оскільки саме по собі проходження військової служби боржником в ЗСУ не є підставою для припинення стягнення аліментів у відповідному виконавчому провадженні.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник боржника адвокат Мельник В.В. подав 06.09.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду у справі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні скарги стягувача.

Зазначає, що державний виконавець, правомірно врахувавши проходження боржником військової служби, зупинив виконавче провадження про стягнення аліментів. Починаючи з серпня 2022 року діти проживають з боржником, а Комісія з питань захисту прав дитини Маньківської селищної ради рішенням №1 від 30.03.2023 вирішила рекомендувати органу опіки та піклування прийняти рішення про доцільність проживання дітей біля боржника ОСОБА_2 . З даного приводу державному виконавцеві було надано ухвалу про відкриття провадження у справі про визначення місця проживання дітей з батьком.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що постановою державного виконавця Маньківського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гребенюк Л.В. на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 (прізвище змінено на ОСОБА_6 ) аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 / 3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2021 і до досягнення ними повноліття.

Постановою від 21.11.2022, так як боржник отримує доходи у В/Ч НОМЕР_1 , державним виконавцем звернуто стягнення аліментів на заробітну плату.

20.07.2023 із заявою до державного виконавця звернувся боржник про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі того, що він перебуває на службі у В/Ч НОМЕР_1 та подав до суду заяву про визначення місця проживання дітей разом із батьком.

21.07.2023 державним виконавцем Гребенюк Л.В. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ухвали суду від про відкриття провадження у справі №701/377/23 за позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей разом з ним та довідки про проходження боржником військової служби.

Вказуючи на безпідставність зазначеної постанови державного виконавця про зупинення виконавчих дій, стягувач звернулася до суду з даною скаргою.

Відповідні правовідносини мають таке правове регулювання.

Згідно вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення викладені у статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики ЄСПЛ є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін. Отже виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

На підтвердження існування обставин для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП 70370532 станом на 04.08.2023 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник надав довідку від 18.01.2023 №28 про проходження військової служби з якої вбачається, що ОСОБА_2 призваний по мобілізації у військову частину НОМЕР_1 з 26.05.2022 по теперішній час (а.с.14).

При цьому зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», яка регламентує зупинення вчинення виконавчих дій, вбачається, що виконавець зупиняє виконавчі дії, зокрема, якщо боржник виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Однак доказів того, що боржник саме бере безпосередню участь в бойових діях, у матеріалах спавши не має.

Натомість, наданими доказами підтверджується лише проходження боржником військової служби, що саме по собі, у аспекті вищенаведених вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», не може бути підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд першої інстанції в даній справі обґрунтовано зазначив, що ЗУ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» їх доповнено пунктом 102 такого змісту: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення, зокрема, аліментів).

Постановою КМУ від 16.02.2022 №122 Про внесення змін до постанови КМУ від 26.02.1993 №146, передбачено, що у переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого зазначеною постановою, із, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України, утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Відтак, як вірно вказав суд першої інстанції у даній справі, саме по собі проходження боржником військової служби не є перешкодою для стягнення аліментів, що спростовує апеляційні посилання скаржника про протилежне.

Також не можна погодитися з доводами скаржника у справі про те, що, починаючи з серпня 2022 року діти проживають з боржником та наразі ним подано до суду позовну заяву про визначення місця проживання дітей разом з ним, оскільки зазначені обставини не є підставами для зупинення вчинення виконавчих дій щодо стягнення аліментів на утримання дітей.

Натомість доказів наявності судового рішення про звільнення від обов`язку сплачувати аліменти боржником надано не було.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 22.08.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 447 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 22.08.2023 у цивільній справі за скаргою стягувача ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця Маньківського ДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), боржник ОСОБА_2 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 11.10. 2023.

Суддя-доповідач

Судді