Ухвала

03 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 524/1970/21

провадження № 61-7361св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2022 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав те, що він як учасник бойових дій у жовтні 2020 року звернувся до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Кременчука вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області не надала відповідь на запит на отримання публічної інформації, у зв`язку з чим він був змушений звернутися до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року (справа № 440/6686/20) визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Кременчуцької міської ради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 13 жовтня 2020 року, у порядку та строки визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації». Зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради розглянути запит ОСОБА_1 від 13 жовтня 2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Кременчук вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач стверджує, що протиправними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданнях та приниженні, яких він зазнав внаслідок порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень, що викликало негативні емоції, погане самопочуття та пригнічений стан.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 24 000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди.

Позивач, визначаючи розмір моральної шкоди, яку він оцінив у 24 000 грн, виходив із розміру мінімальної заробітної плати в 6 000 грн за 4 місяці, що минули з дня його звернення із запитом про надання інформації.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 січня 2022 року у складі судді позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди кошти у розмірі 1 500 грн та на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Кременчуцького району Полтавської області в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 22 500 грн.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що відповідач внаслідок винної протиправної бездіяльності своєчасно не надав запитувану публічну інформацію, внаслідок чого заподіяв моральну шкоду позивачеві, яка полягала у виникненні у позивача моральних страждань у вигляді психологічного напруження, розчарування та незручності.

Враховуючи відсутність факту настання тяжких наслідків для позивача внаслідок несвоєчасного надання відповідачем відповіді на запит, суд дійшов висновку, що належною та достатньою сатисфакцією за завдану позивачеві моральну шкоду є стягнення з органу місцевого самоврядування компенсації у розмірі 1 500 грн.

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, зокрема щодо факту її заподіяння позивачеві внаслідок вчинення відповідачем протиправної бездіяльності.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку виконавчим комітетом Кременчуцької міської Ради Кременчуцького району Полтавської області.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2022 року скасовано рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 січня 2022 року та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 1 488,60 грн понесеного судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд вказав наступне.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлено, що позивач вимагає відшкодування йому моральної шкоди у зв`язку з ненаданням відповідачем відповіді на його запит про наявність вільних земельних ділянок для житлової забудови на території міста Кременчука, що викликало у позивача негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття та пригнічений настрій.

Запитувану інформацію позивач обґрунтовує своїм правом на першочергове забезпечення земельними ділянками, як учасника бойових дій.

Аналогічні запити направлялись ОСОБА_1 до багатьох місцевих громад на території Сумської, Львівської, Тернопільської, Черкаської, Рівненської, Київської, Запорізької, Миколаївської, Полтавської, Одеської, Житомирської, Дніпропетровської, Івано-Франківської областей та у разі встановлення порушення органами місцевого самоврядування законодавства щодо доступу до публічної інформації, він жадає відшкодування моральної шкоди.

Всього протягом 2020-2021 років судами було розглянуто 22 справи за позовами ОСОБА_1 до органів місцевого самоврядування про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням права на доступ до публічної інформації та за судовими рішеннями, які набрали законної сили, на користь позивача стягнуто загалом понад 13 тис. грн (13 836,15 грн), що вбачається з загальнодоступної інформації на сайті Судова влада України.

Такі дії свідчать, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді відшкодування моральної шкоди спрямований не на відновлення порушеного права, а на безпідставне збагачення за рахунок коштів органів місцевого самоврядування, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження негативних наслідків у вигляді страждань або принижень позивача від невчасного отримання ним запитуваної публічної інформації, а сам лише факт протиправної поведінки відповідача не є достатньою підставою для стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки у постанові Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2022 року.

Апеляційний суд вказав про те, що зі змісту поданої заяви про виправлення описки вбачається, що, на думку заявника, в резолютивній частині постанови апеляційного суду допущено описку та помилково стягнуто з нього судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки він звільнений від його сплати на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

При дослідженні матеріалів справи та постанови Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2022 року встановлено відсутність описки чи арифметичної помилки, яка підлягає виправленню відповідно до положень статті 269 ЦПК України, а доводи заявника фактично зводяться до незгоди з судовим рішенням в частині розподілу судових витрат.

Виправлення описки у заявлений спосіб фактично призведе до зміни змісту судового рішення, що є недопустимим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2022 року у частині розподілу судових витрат, шляхом виключення з резолютивної частини постанови апеляційного суду посилання про стягнення судового збору із ОСОБА_1 .

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що апеляційний суд дійшов безпідставного висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 та на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 9901/135/18 та від 12 лютого 2020 року і від 12 лютого 2020 року у справі № 300/1695/19.

Провадження у суді касаційної інстанції

16 серпня 2022 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Підставою для відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
С. Ю. Мартєв
І. М. Фаловська