ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/610/23 Справа № 242/770/22 Суддя у 1-й інстанції - Черков В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Петешенкової М.Ю.,

суддів: Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське»

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 червня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», працюючи в умовах впливу шкідливих факторів, що призвело до розвитку професійних захворюваннь, у звязку з чим йому було встановлено третю групу інвалідності безстроково та 60% втрати професійної працездатності.

Вважає, що роботодавець не створив безпечні та нешкідливі умови праці на підприємстві, де він працював, що в свою чергу стало причиною отримання ним професійних захворювань, у зв язку з чим вимушний просити стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 116 040 грн.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 78 000 грн, без утриманням податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

Рішення суду мотивовано наявністю підстав для часткового задоволення позову внаслідок не створення відповідачем належних та безпечних умов праці позивачу, який отримав професійне захворювання, внаслідок чого останньому завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню, та її розмір 78 000 грн., суд визначив з урахуванням істотності вимушених змін у житті позивача, ступеня втрати працездатності та характеру професійних захворювань та їх наслідків для здоров`я останнього, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» звернулося з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача 45 000,00 грн. з відрахуванням податків та загальнообов`язкових платежів. Судом не взято до уваги та не надана оцінка тому факту, що позивач тривалий час перебував під наглядом лікарів, неодноразово лікувався амбулаторно і стаціонарно, знав про погіршення стану свого здоров`я, однак при цьому навмисно сприяв розвиненню свого професійного захворювання та збільшенню шкоди для свого здоров`я, у зв`язку з чим допустив порушення ст.14 Закону України «Про охорону праці». Зазначає, що позивач умисно приховував від відповідача факт професійного захворювання, чим умисно сприяв його розвитку та збільшенню власної шкоди, тому суд мав застосувати до спірних правовідносин норми ч.2 ст.1193 ЦК України. Крім того, вважає, що присуджений судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань потерпілого, вимогам розумності та справедливості та практиці, що склалася в судах Донецької області в аналогічних справах. Вважає розмір моральної шкоди визначений судом до стягнення на користь позивача явно завищеним. Вказує, що з рішення суду не зрозуміло, чи повинна сума відшкодування моральної шкоди позивачеві сплачуватись повністю або з відрахуванням податків та загальнообов`язкових зборів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10 травня 2018 року по 29 жовня 2021 року перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», звільнений 29 березня 2021 року, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 19 січня 2022 року за формою П-4, затвердженого начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Король В., професійне захворювання виникло за таких обставин: у зв`язку із тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості, в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі норми.

Згідно висновку МСЕК серії 10ААА №106420 від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 встановлено первинно 60 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання та 3 групу інвалідності.

У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він постійно відчуває біль, переживання, погіршення взаємин з близькими.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до положень ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Положеннями ст. 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, встановивши факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку з втратою ним професійної працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, та вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено, що завдає йому фізичного болю та душевних страждань, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 237-1 КЗпП України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

Також обґрунтованим є висновок суду, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала.

Доводи апеляційної скарги про те, що в отриманні професійного захворювання не можна виключати і вину самого позивача не заслуговують на увагу, оскільки відповідач зобов`язаний забезпечити працівника належними умовами праці, і вина працівника в даному випадку не може бути покладена на останнього.

Аргументи апеляційної скарги з приводу розміру моральної шкоди, який є завищеним не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки відсутні будь-які відомості та докази, які б підтверджували завдані позивачу страждання, втрату ним нормальних життєвих зв`язків і вимагання від нього додаткових зусиль для організації свого життя, не заслуговують на увагу, як такі, що суперечать наявним в матеріалах справи доказам та встановленим судом першої інстанції обставинам справи.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із залишенням судом першої інстанції поза увагою змін до податкового законодавства, які набули чинності з 23 травня 2020 року згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди у розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Оскільки сума стягнення з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди складає 78 000,00 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 червня 2022 року - змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини наступним чином.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у зв`язку з професійним захворюванням у розмірі 78 000,00 грн. (сімдесят вісім тисяч гривень, 00 коп.) з урахуванням податків з доходів фізичних осіб.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова