Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/1110/22
Провадження №2/936/13/2023
09.01.2023 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в смт Воловець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 31.10.2022 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
31.10.2022 відкрито провадження у даній справі.
14.11.2022 замінено неналежного відповідача відділ у Воловецькому районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області на належного- Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.
02.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.
Представник відповідача Нижньоворітської сільської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області не з`явився, надав відзив, з якого вбачається визнання позову.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), який був батьком позивача ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.05.1970 року.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2000 року, спадщину за померлим ОСОБА_2 прийняв його син- ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу "Латориця" розміром 1.15 в умовних кадастрових гектарах, належних померлому ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ЗК Г 0079217, виданого Воловецькою райдержадміністрацією 17.06.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за Г 407.
Крім цього, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткового) від 02.09.2008 року позивач ОСОБА_1 також прийняв спадщину за померлим батьком ОСОБА_2 , що складається з грошових вкладів та права власності на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства- колгоспу "Латориця", яке належало ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЗК № IV 037069 виданого Біласовицькою сільською радою Воловецького району 10.02.2006 року.
Позивач звернувся до Воловецької державної контори з метою оформити спадщину на зазначене нерухоме майно, на що отримав письмову відмову нотаріуса, викладену у постанові від 05.08.2022 року, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа про право власності на майно та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.
Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Так, у відповідності до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Ст. 1216 ЦК Українивстановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як передбачено ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
У відповідності до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянкиздійснюється шляхом визнання прав.
Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Суд зважає на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Досліджені судом докази підтверджують, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК №00400164, виданого Біласовицькою сільською радою народних депутатів 06.02.1998 року, -втрачено.
За таких обставин, суд приходить висновку, що позивач ОСОБА_1 , який є спадкоємцем майна першої черги за законом, спадщину після смерті батька ОСОБА_2 прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на вказане у позові спадкове майно (земельну ділянку) через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, а тому його право власності підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- задоволити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, місцезнаходження: Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, 4, ;

Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, місцезнаходження: Закарпатська область, Мукачівський район, с.Нижні Ворота, вул.Центральна, 114, .

Повне рішення буде складено 12 січня 2023 року.

Суддя Софілканич О.А.