Справа № 756/3505/19
Провадження №2/367/700/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Катеринчука Б.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Кредитні ініціативи", ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Кредитні ініціативи", ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 12.12.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит № 158/2007 (далі - Кредитний договір).

Позивач зазначає, що 19.12.2007 року для забезпечення зобов`язань по Кредитному договору було укладено Іпотечний договір, який посвідчено, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бонтлаб О.В., за реєстровим № 727.

В іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0.2961

гектара, кадастровий номер: 011740393, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач наголошує, що 16.03.2010 року ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в місті Вишгород Київської області» було подано позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В матеріалах доданих до позовної заяви наявна вимога банку від 26.01.2010 року № 602-05/11 про погашення заборгованості в повному обсязі та дострокове розірвання кредитних відносин.

Крім цього, в даній вимозі банк зазначає, що звертався з вимогою погасити кредитну заборгованість листами від 01.04.2009 року № 02-05/43 та від 18.05.2009 року № 602-05/92.

В матеріалах також присутня претензія до ОСОБА_4 від 20.11.2008 року № 02- 05/137 на суму 34 362 (тридцять чотири тисячі триста шістдесят дві) гривні 08 копійок.

До позовної заяви банк додав наступний розрахунок вартості позову: кредит - 1 508 370 грн. 15 коп., в т.ч. строковий - 1 416 740 грн. 30 коп. , прострочений - 91 629 грн. 85 коп., відсотки за період з 26.02.2010 р. по 15.03.2010 р. - 11 529 грн. 73 коп., прострочені відсотки за 2009 рік - 209 335 грн. 42 коп., прострочені відсотки за 2010 рік - 35 870 грн. 29 коп., неустойка по кредиту (п. 6.4. договору) - 650 грн., неустойка по відсотках (п. 6.4. договору) - 650 грн., штраф у розмірі 15 % від суми кредиту (п. 6.6. договору) - 226 255 грн. 52 коп., держмито - 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - ??120 грн. Таким чином, загальна вартість позову - 1 994 481 грн. 11 коп.

Позивач зазначає, що 14.02.2011 року Шевченківський районний суд міста Києва виніс заочне рішення по справі №2-2194/11, яким позов ПАТ «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено.

Даним рішенням було стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму заборгованості за договором про іпотечний кредит № 58/2007 від 12.12.2007 року у розмірі 1 992 661,11 грн., 1 700,00 грн. - судовий збір, 120,00 грн. - збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Позивач стверджує, що 17.12.2012 року між ПАТ« Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав вимог за Кредитним договором.

17.12.2012 року також укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А., за реєстровим № 1423, відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи»» перейшло право вимоги за Іпотечним договором.

23.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис на Іпотечному договорі.

Позивач наголошує, що у виконавчому написі зазначено наступне: «За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки, пропоную задовольнити вимоги стягувача (ТОВ «Кредитні ініціативи» код САРПОУ 35326253, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21) у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/ неналежного виконання боржником ( ОСОБА_4 ) умов Кредитного договору за період з 20 жовтня 2015 року по 31 січня 2018 року, а саме: заборгованість за кредитом - 1 508 370,15 грн.; заборгованість по відсотках - 2 259 527,37 грн. Загальна сума заборгованості становить 3 767 897 (три мільйони сімсот шістдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень) 52 копійки.

Позивач звертає увагу суду, що філією відділення ПАТ Промінвестбанк в місті Вишгород Київської області на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 26.01.2010 року було надіслано лист з вимогою про ліквідацію простроченої заборгованості до 10.02.2010 року. Дана вимога подавалась безпосередньо представниками банку при розгляді справи № 2-2194/11 в Шевченківському районному суді міста Києва та на підставі неї позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» - задоволено в повному обсязі. В зв`язку з цим 3-річний термін з дня виникнення права вимоги необхідно вираховувати з 26.01.2010 року. Отже, 26.01.2013 року закінчився 3-річний термін протягом, якого нотаріус мав право вчинити виконавчий напис. А тому вчинений виконавчий напис від 23.04.2018 року, що зареєстрований за № 5884, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем є таким, що вчинений всупереч ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3.1 глави 16«Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Позивач наголошує, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису від 23.04.2018 року не було враховано, що частиною заборгованості є заборгованість за кредитом у розмірі 1 508 370 (один мільйон п`ятсот вісім тисяч триста сімдесят) гривень 15 копійок за тілом кредиту. Дана заборгованість в повній мірі вже стягнута відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14.02.2011 року по справі № 2-2194/11, у зв`язку з чим вчинення напису про стягнення заборгованості за тілом кредиту суперечить положенням статті 61 Конституції України та призвело до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання, а тому в цій частині виконавчий напис від 23.04.2018 року є необґрунтованим та незаконним.

Позивач вважає, що з дати направлення досудової вимоги відповідачем, останній не мав права на нарахування відсотків передбачених договором та пені.

Оскільки в розрахунок заборгованості за Кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, всупереч вимогам вищенаведених норм матеріального права було включено нараховані після зміни строку виконання основного зобов`язання відсотки, то така заборгованість не може вважатися безспірною.

Отже, заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14.02.2011 року по справі № 2-2194/11, винесене на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» фактично засвідчило зміну порядку виконання зобов`язань, умови і строк дії Кредитного договору.

А тому відсотки в розмірі 2 259 527 (два мільйони двісті п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 37 копійок, що нараховані після винесення вищезазначеного судового рішення та які зазначені у виконавчому написі від 23.04.2018 року - не можуть вважатися безспірною заборгованістю.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати виконавчий напис № 5884 від 23 квітня 2018 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 3 767 897 (три мільйони сімсот шістдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто сім) гривень 52 копійки, таким, що не підлягає виконанню.

Від представника відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких вимоги позивача вважають безпідставними, а подання позовної заяви спрямоване на ухилення від взятих на себе зобов`язань мотивуючи тим, що договір № між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_1 було укладено 12.12.2007 року.

Внаслідок неналежного виконання обов`язків за договором у позичальника утворилась заборгованість, у зв`язку із чим ТОВ «Кредитні ініціативи» було висунуто вимогу про погашення наявної заборгованості, в якій було повідомлено про розмір наявної заборгованості, а також попереджено про наслідки її невиконання - зокрема, примусове стягнення на предмет іпотеки і пов`язані із цим додаткові витрати.

23.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5884.

Також звертає увагу , що нотаріусу необхідно надати документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов`язань.

Згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї вбачається, що Банком були виконані зазначені умови про надання документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов`язань, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, то розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначених у виконавчому написі, не є безспірними. Отже, заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, а також коло розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення; нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису: нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України.

Проте, позивач хибно ототожнює поняття строк позовної давності зі строком, за який може бути вчинено виконавчий напис.

Звертає увагу суду, що позивач по справі не вірно визначився з колом відповідачів, адже у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню приватний нотаріус зазначається як третя особа, таким чином позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса (п. 26 постанови Пленуму ВС України від 06.11.2009 p. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, нотаріус може бути відповідачем у справах цієї категорії лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право

Враховуючи викладене, вважає подання позову зловживанням процесуальними правами, спрямованість дій на спробу зірвати виконавче провадження та ухилитись від виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за загального позовного провадження та призначено справу до розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно заяви, поданої представником позивача, просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позов задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» у письмових поясненнях просила проводити розгляд справи без участі представника відповідача, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання треті особи не з`явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

12.12.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит №158/2007, згідно умов якого ОСОБА_1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, отримала грошові кошти у сумі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою 15,5% річних, комісійної винагороди за управління кредитом у розмірі 1 %, у тому числі сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати іпотекодержателю всі збитки, понесені внаслідок невиконання позичальником умов Договору про іпотечний кредит у розмірі та у випадках, передбачених Договором про іпотечний кредит, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 17 листопада 2026 року.

Відповідно до пункту 2.4. Договору про іпотечний кредит від 12 грудня 2007 року погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно (щоквартально) у відповідності до графіку, який зазначений в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору про іпотечний кредит.

Відповідно до п.2.5. Договору кредит надається позичальнику на споживчі цілі (будівництво будинку).

В якості забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним договором 19.12.2007 року було укладено Іпотечний договір, який посвідчено, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бонтлаб О.В., за реєстровим № 727, згідно умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання земельну ділянку, площею 0.2961 гектара, кадастровий номер: 011740393, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення норм закону та умов договору позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту, не сплатив відсотки та комісії, у зв`язку з чим 14.02.2011 року Шевченківський районний суд міста Києва виніс заочне рішення по справі №2-2194/11, яким повністю задовольнив позов ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Даним рішенням було стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму заборгованості за договором про іпотечний кредит № 158/2007 від 12.12.2007 року у розмірі 1 992 661,11 грн., 1 700,00 грн. - судовий збір, 120,00 грн. - збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

23 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку, площею 0, 2961 гектара, кадастровий номер 011740393, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 12, АДРЕСА_3 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання божником умов кредитного договору за період з 20 жовтня 2015 року по 31 січня 2018 року, а саме: заборгованість за кредитом 1 508 370, 15 грн.; заборгованість по відсотках 2 259 527, 37 грн. Загальна сума заборгованості становить 3 767 897, 52 грн.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пп. 1.2 п. 1 гл. 16 Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп. 2.1, 2.2 п. 2 гл. 16 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Підпунктом 2.3 п. 2 гл. 16 Порядку встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. У відповідності до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

У відповідності до п. 1-1 Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Згідно з пунктом 3.1. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №286/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями не більше одного року. Судом встановлено, що 26.01.2010 року було надіслано лист з вимогою про ліквідацію простроченої заборгованості до 10.02.2010 року. Дана вимога подавалась безпосередньо представниками банку при розгляді справи № 2-2194/11 в Шевченківському районному суді міста Києва та на підставі, якої позовні вимоги ПАТ «Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку» було задоволено.

Таким чином, 26.01.2013 року закінчився 3- річний термін протягом, якого нотаріус мав вчинити виконавчий напис. Враховуючи вищевикладене, виконавчий напис від 23.04.2018 року, що зареєстрований за № 5884, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем є таким, що вчинений всупереч ст. 88 Закону України « Про нотаріат» та пункту 3.1. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі №310/9293/15 (провадження №61-154св18) від 23 січня 2018 року, яка у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки, нотаріусом при вчинені виконавчого напису від 23.04.2018 року не було враховано, що частиною заборгованості є заборгованість за кредитом у розмірі 1 508 370 (один мільйон п`ятсот вісім тисяч триста сімдесят) гривень 15 копійок за тілом кредиту. Дана заборгованість в повній мірі вже стягнута відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14.02.2011 року. Таким чином, вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за тілом кредитку суперечить положенням статті 61 Конституції України та призвело до подвійного стягнення заборгованості за одне й те саме зобов`язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року N6-887цс 17.

Крім того, як зазначив Верховний Суд в своїй постанові у справі №750/1627/18 (провадження №61-43895св18) від 06 червня 2019 року, яка у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Судом також встановлено, що в розрахунок заборгованості за Кредитним договором, на підставі якого вчинений оспорюваний виконавчий напис, всупереч вимогам норм матеріального права було включено нараховані після зміни строку виконання основного зобов`язання відсотки, тобто така заборгованість не може вважатися безспірною. Як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом взагалі не зазначено, на підставі яких документів його було вчинено та з яких документів було підтверджено розмір заборгованості та її безспірність.

Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Таким чином, судом не може бути констатовано безспірність заборгованості, та як наслідок правомірність вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства України, що регулюють вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21: «У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.».

Керуючись ст. ст. 15, 16, 18, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, ст. ст. 10, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Кредитні ініціативи", ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5884 від 23 квітня 2018 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 3 767 897 (три мільйони сімсот шістдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто сім) гривень 52 копійки.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (адреса: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21,) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук