Провадження № 2/466/780/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом адвоката Іванова Олега Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2022 року адвокат Іванов Олег Олександрович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бобеляком О.І. та зареєстрований в реєстрі за №2310, відповідач продав, а позивачка купила квартиру АДРЕСА_2 . На момент посвідчення договору купівлі-продажу відповідач був зареєстрований в даній квартирі. Згідно з п. 4.1 договору продавець зобов`язується передати покупцю технічний паспорт на квартиру під час підписання цього договору, надати квартиру у розпорядження покупцю шляхом передачі ключів та звільнити її до 03.12.2022, знятись з реєстраційного обліку до 05.12.2022. Всупереч умовам договору, станом на момент звернення до суду з позовом, відповідач добровільно з реєстраційного обліку не знявся. Фактично в квартирі не проживає, квартиру звільнив та надав у розпорядження позивачеві. За таких обставин, факт реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає ОСОБА_1 у здійсненні нею права власності, порушує її право на вільне розпорядження майном.

Оскільки, відповідач не є членом сім`ї позивача, договірні відносини між позивачем та відповідачем щодо винаймання спірного майна відсутні, вказану квартиру відповідач відчужив позивачці на підставі договору купівлі-продажу, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, від якого на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, від якого на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 28.11.2022р.

Згідно з п. 4.1 договору продавець квартири ОСОБА_2 зобов`язується передати покупцю ОСОБА_1 технічний паспорт на квартиру під час підписання цього договору, надати квартиру у розпорядження покупцю ОСОБА_1 шляхом передачі ключів та звільнити її до 03.12.2022, знятись з реєстраційного обліку до 05.12.2022.

Проте, всупереч умовам договору, станом на момент звернення до суду з позовом, відповідач добровільно з реєстраційного обліку не знявся, у квартирі не проживає, яку звільнив та надав у розпорядження позивачеві.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

З`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача ОСОБА_1 у розумінні ст.156 ЖК України, є колишнім власником спірної квартири, який в силу вимог ст.346 ЦК України через укладання договору купівлі-продажу квартири, який є чинним і недійсним не визнаний, втратив право користування та проживання в ній.

При цьому, судом встановлено, що відповідач після укладання договору купівлі-продажу квартири фактично в квартирі не проживає, його майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знявся.

За таких обставин, а також у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме слід визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене та визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 76, 81, 89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 267-268, 274-279 ЦПК України, ст.ст.383,391,405 ЦК України, ст.ст.150,156 ЖК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги адвоката Іванова Олега Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Б. Єзерський