Провадження №: 2/755/6586/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк", треті особи: Державний реєстратор - приватний нотаріус Швець Руслан Олегович, Державна іпотечна установа, про скасування рішення реєстрації права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ "Приватбанк", треті особи: Державний реєстратор - приватний нотаріус Швець Р.О., Державна іпотечна установа, у якій, відповідно до заявлених вимог, позивач просить скасувати рішення, запис державного реєстратора - приватного нотаріуса Швеця Р.О. від 29 червня 2016 року по реєстрації права власності на ПАТ КБ «Приватбанк» нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 .

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України)

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне даний позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, відповідно до ст.185 ЦПК України, за наступних підстав.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви викладено у статі 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Так, предметом позову ОСОБА_1 є скасування рішення та запису державного реєстратора - приватного нотаріуса Швеця Р.О. від 29 червня 2016 року по реєстрації права власності на ПАТ КБ «Приватбанк» нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 . Разом з тим, прохальна частина позовної заяви позивача не містить номерів оскаржуваних рішень та записів, а також не містить вказівки населеного пункту знаходження нерухомого майна, реєстрація якого відбулась 29 червня 2016 року, що є суттєвим недоліком позовної заяви.

Також підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Виходячи з наведеного, законодавець поклав на позивача обов`язок викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Разом з тим, звертаючись до суду із позовною заявою, позивач не викладає обставини виникнення у нього права власності на спірне нерухоме майно, виникнення договірних або інших відносин з відповідачем, обставин порушення або невизнання відповідачем прав відповідача, тобто послідовно викладених фактичних обставин для звичайного їх сприйняття. Фактично зміст позовної заяви зводиться до цитування та викладення змісту судових рішень в інших провадженнях, що також є недоліком позовної заяви, який повинен бути усунутий позивачем шляхом надання позовної заяви у новій редакції.

Суд звертає увагу, що процесуальний документ, з яким звернувся позивач до суду, є позовної заявою, після надходження якої судовій справі був присвоєний єдиний унікальний номер, а тому в рамках розгляду даної справи фактичні обставини підлягають дослідженню незалежно від наявності інших судових проваджень, із дотриманням правил преюдиційності. Крім того, до обов`язку суду не належить дослідження матеріалів інших судових справ задля встановлення обставин справи у даному провадженні.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Водночас, відомості визначеної позивачем третьої особи у справі - Державної іпотечної установи не містять інформації про код вказаної установи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

В той же час, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Сторони та інші учасники судового розгляду повинні подати докази у справі безпосередньо до суду разом із поданням відповідних заяв по суті. Порядок та строки подання доказів та копій доказів визначено статтею 83 ЦПК України.

Також відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ч. 2,4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, додані до позовної заяви документи, всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України не завірені належним чином.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому, копії документів додані до позовної заяви, зокрема, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2018 року, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року, постанова Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року - є виготовленими з копій.

Так, Розділом XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року (далі - Інструкція), визначено порядок засвідчення та видавання копій судових рішень і документів.

Пунктом 4 даного розділу Інструкції встановлено, що серед іншого, копії судових рішень, що набрали законної сили повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені відповідною печаткою суду.

При цьому, п. 11 даного розділу Інструкції передбачено, що до копії судового рішення, в яке внесено зміни, також додається копія судового рішення, яким судове рішення змінено.

Таким чином, вказані судові рішення мають бути зшиті разом та завірені, відповідно до вимог Розділу XI Інструкції.

На виправлення вказаних недоліків позивачу необхідно надати належним чином завірені копії судових рішень, видані судовими органами, у володінні яких перебувають оригінали зазначених документів.

Так, за змістом ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Приват банк", треті особи: Державний реєстратор - приватний нотаріус Швець Руслан Олегович, Державна іпотечна установа, про скасування рішення реєстрації права власності на квартиру - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк