Справа № 570/4766/21
Номер провадження 2/570/93/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

представника позивача, адвоката Король В.В.

представника відповідачки, адвоката Курганської О.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне за правилами загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Шпанівської сільської ради Рівненського району про скасування державної реєстрації земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду перебуває вказана цивільна справа, по якій відкрито провадження і яка слухається судом у підготовчому судовому засіданні.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_4 подала до суду заяву про відвід судді Остапчук Л.В., мотивуючи її тим, що в неї виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки позивач ОСОБА_5 намагається позбавити її права власності на дві належні їй земельні ділянки шляхом скасування реєстрації права власності, хоча в позові вказує, що лише частинка земельної ділянки, на яку він претендує передана у її власність, а доказів того, чи охоплює спірна частина земельної ділянки одну із зареєстрованих за ОСОБА_4 земельних ділянок не надає. І, незважаючи на відсутність доказів порушення прав позивача реєстрацією обох земельних ділянок, а також застосування позивачем неналежного способу захисту - замість витребування частини земельної ділянки, на яку позивач претендує, ним заявлено вимогу про скасування державної реєстрації двох земельних ділянок, суд задовольняє клопотання ОСОБА_5 про забезпечення позову та накладає арешт на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :06:000:0442 площею 0,199 га та з кадастровим номером :06:000:0443 площею 0,051 га. Застосований судом захід забезпечення позову явно не співрозмірний із порушеним правом позивача і вказує на упередженість суду у вирішенні спору.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 , адвокат Курганська О.В., заяву про відвід судді Остапчук Л.В. підтримала і просить її задоволити. Зазначила, що існують обставини, що свідчать про упередженість судді при розгляді вказаної справи, зокрема при застосуванні заходів забезпечення позову позивачем не було надано жодних доказів необхідності застосування таких заходів, однак судом це не було враховано і заходи забезпечення позову були застосовані, хоча вони явно не співрозмірні із порушеним правом позивача, при цьому витрати на виконання ухвали про забезпечення позову було покладено на відповідачку, а не на позивача. Крім того, в провадженні судді були і інші справи між цими ж сторонами стосовно спору, який між ними виник і у судді могла скластися суб`єктивна оцінка стосовно цього, що може призвести до сприяння позивачу ОСОБА_5 у задоволенні поданої ним позовної заяви. Зважаючи на це, просить задоволити заяву відповідачки про відвід судді.

Представник позивача ОСОБА_5 , адвокат Король В.В., заперечила проти задоволення заяви про відвід судді, зазначила, що незгода сторони із рішенням суду не може бути підставою для відводу судді, а тому просить відмовити у задоволенні такої заяви.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Рівненській області Фандич Л.І. в судовому засіданні віднесла вирішення заяви про відвід судді на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає до задоволення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Законодавством не встановлено вичерпний перелік для відводу судді, що надає можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його об`єктивність і неупередженість.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року в справі "Мироненко і Мартенко проти України" зазначається, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Так, у п.п.66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Виходячи з вищенаведеного, беручи до уваги доводи відповідачки і її представника щодо підстав відводу судді Остапчук Л.В., суд приходить до висновку, що заява про відвід судді необґрунтована.

Суддя Остапчук Л.В., відповідно до ст.129 Конституції України, здійснюючи правосуддя, є незалежною та керується верховенством права.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Хоча суддя Остапчук Л.В. не вчинила жодної дії, яка б вказувала на її упередженість або безсторонність у даній справі, відповідно до ст.129 Конституції України, здійснюючи правосуддя, є незалежною та керується верховенством права, але в даному випадку приймається до уваги право сторін на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також в нормах національного законодавства. А незадоволення заяви про відвід в даній справі може бути сприйняте стороною відповідачки як порушення її права на справедливий суд.

Приймається до уваги і той факт, що суддею Остапчук Л.В. раніше слухались інші справи між тими ж сторонами, з приводу цього ж майна, у неї склалася певна думка при розгляду інших справ, що може викликами у сторін сумнів у її неупередженості.

Зважаючи на викладене, з метою недопущення подання необґрунтованих скарг чи повторних заяв про відвід, суд вважає за доцільне задовольнити заяву відповідачки ОСОБА_4 про відвід судді. На думку суду, це лише сприятиме пришвидшенню розгляду справи і ухваленню законного і обґрунтованого рішення судом. Задоволення заяви про відвід судді сприятиме тому, що відповідачка не матиме підстав в майбутньому звинувачувати суд в упередженості та необ`єктивності.

Керуючись ст.ст.36 ч.ч.1, 4, ст.40 ч.ч.2, 3, 7, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву відповідачки ОСОБА_3 про відвід судді Остапчук Л.В. - задоволити.

Відвести суддю Остапчук Л.В. від розгляду даної справи.

Справу передати до канцелярії суду для її автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Остапчук Л.В.