Справа № 756/555/22
Провадження № 2/756/749/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

представника позивача - Маркович В.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. про поновлення процесуального строку та долучення доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 35762,40грн., штрафу 5000,00грн та судових витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

24.08.2022 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. надійшов відзив на позов, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає позов необґрунтованим.

01.09.2022 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

29.03.2023 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. надійшло клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи 756/555/22 доказів, а саме: «Структуру ціни послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 (житлові приміщення) та лист № 116 від 18.08.2022, яким даний документ надісланий, а також конверт з описом вкладення цього листа, трекінг відправлення 714 та поновлення процесуального строку для подання даного клопотання.

У судовому засіданні було поставлено на обговорення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. про поновлення процесуального строку та долучення доказів по цивільній справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлене його представником клопотання та просив його задовольнити. При цьому, зазначив, що вказані документи не були подані раніше, оскільки були отримані лише 25.08.2022, в той час коли відзив був направлений до суду 22.08.2022.

Представник позивача - Маркович В.О. у судовому засіданні заперечував проти вищезазначеного клопотання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.83 ЦПК України).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ст.83 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 21.01.2022 було прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Слід зазначити, що визначення порядку розгляду справи, встановлення процесуальних строків на подання сторонами відзиву на позову, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, порядок їх подання, встановлені вищезазначеною ухвалою суду від 21.01.2022, яка була направлена стороні відповідача у передбаченому ЦПК України порядку.

Відповідна ухвала суду, разом з позовною заявою та доданими до неї документами була вручена відповідачеві ОСОБА_1 08.06.2022, що підтверджується розпискою, яка знаходиться у матеріалах справи.

24.08.2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. надійшов відзив на позовну заяву, який було надіслано на адресу суду 22.08.2023.

Обґрунтовуючи вказане клопотання представник ОСОБА_1 зокрема, зазначив, що вищезазначені документи стороною відповідача були отримані лише 25.08.2022, вже після подання відзиву.

При цьому, стороною відповідача подаючи відзив на позовну заяву, не було повідомлено суд, що нею здійснюються заходи по збиранню доказів на підтвердження обставин, які остання виклала у відзиві на позовну заяву та не зазначила, що вони будуть подані до суду після подання відзиву.

Крім того, як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та його представником протягом досить тривалого періоду часу не вживалися дії щодо звернення до суду у даній справі з відповідним клопотанням.

Тоді як, як зазначає сторона відповідача вказані докази були отримані 25.08.2022.

Однак, з даним клопотанням сторона відповідача звернувся до суду 29.03.2023, тобто більше ніж через шість місяців після отримання вказаних документів.

Суд критично розцінює доводи ОСОБА_1 , що вказані документи не були подані раніше, оскільки були отримані вже після надіслання відзиву лише 25.08.2022, є поважними підставами для пропуску процесуального строку у даній справі.

Інших поважних причин неподання вказаних документів стороною відповідача не наведено, а судом не встановлено.

При цьому, до заявленого клопотання про поновлення процесуального строку представником відповідача не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність пропуску такого строку.

Як вище вказувалося відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для відповідача подати до суду певний процесуальний документ у встановлений законом строк. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд вважає, що наведені у клопотанні доводи про наявність поважних причин пропущення процесуального строку, не є поважними та істотними, оскільки ніяким чином не перешкоджали ОСОБА_1 після отримання зазначених вище документів подати відповідне клопотання про їх долучення до матеріалів справи.

Відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, в тому числі щодо виконання судового рішення, як завершальній стадії судового розгляду. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципам рівності сторін та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Аналіз наведених рішень ЄСПЛ свідчить про те, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання про поновлення строків для вчинення процесуальних дій.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а клопотання про долучення доказів слід залишити без розгляду.

Відмова суду у поновленні встановленого законом процесуального строку ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу рівності сторін.

Керуючись статтями 126, 127, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. про поновлення процесуального строку - відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Д.Л. про долучення доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 17.08.2023.

Суддя М.М. Ткач