УХВАЛА

08 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 462/4630/22

провадження № 61-14995ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про демонтаж самочинного гаража та відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 демонтувати самочинно влаштований гараж за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути солідарно з відповідачів завдані майнові збитки в сумі 164 751,00 грн та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн, тобто 50 000,00 грн на користь кожного позивача.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з апеляційною скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Залишаючи вказану апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції констатував, що вона подана з пропуском строку, водночас заявники не клопочуть про його поновлення.

Також, апеляційний суд, урахувавши, що у справі заявлено вимоги майнового характеру та немайнового, дійшов висновку, що за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у загальному розмірі 6 209,87 грн.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги заявники вказували, що суд апеляційної інстанції невірно зазначив дату подання апеляційної скарги, також не відповідають дійсності мотиви апеляційного суду щодо відсутності клопотання про поновлення строку апеляційне оскарження судового рішення, оскільки таке прохання містилося у тексті апеляційної скарги.

Серед іншого заявники вважали, що Львівський апеляційний суд невірно визначив розмір судового збору, додали платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 4 463,80 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

Судове рішення мотивовано тим, що заявником не було усунуто недоліки, вказані в ухвалі Львівського апеляційного суду від 08 травня 2023 року в частині сплати судового збору за подання апеляційної скарги у повному обсязі. Клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги від заявників не надходило.

У жовтні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року.

У касаційній скарзі заявники, посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвалу апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги, оскільки помилково вважав, що апеляційна скарга подана 28 квітня 2023 року, замість 19 квітня 2023 року, що свідчить про мінімальний пропуск строку на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року.

Також Львівський апеляційний суд помилково вважав, що за подання апеляційної скарги судовий збір підлягає сплаті у розмірі 6 209,87 грн, оскільки такий розмір становить 4 463,80 грн, виходячи з того, що за подання позовної заяви позивачами сплачено судовий збір у загальному розмірі 2 977,20 грн.

На переконання заявників суд апеляційної інстанції вдався до надмірного формалізму, повернувши апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 готові були доплатити судовий збір у визначеному апеляційним судом розмірі.

До касаційної скарги додано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги встановлено статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року вбачається, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 2022 році звернулися до суду з позовом про зобов`язання відповідачів демонтувати самочинно влаштований гараж, стягнення 164 751,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 150 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Отже, у справі заявлено вимогу майнового характеру у загальному розмірі 314 751,00 грн, та одну вимогу немайнового характеру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12 405,00 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн).

За змістом підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, судовий збір за подачу апеляційної скарги на судове рішення підлягав сплаті заявниками у розмірі 6 209,87 грн (2 481,00 грн х 0,4 х 150 %) + (314 751,00 грн х 1% х 150%).

Тому, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність сплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору за подачу апеляційної скарги у справі у розмірі 6 209,87 грн.

З огляду на це, помилковим є довід заявників, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року підлягав сплаті у розмірі 4 463,80 грн, відповідно, сплативши вказану суму, позивачі не в повному обсязі усунули недоліки, зазначені в ухвалі Львівського апеляційного суду від 08 травня 2023 року.

Встановивши часткове виконання заявниками ухвали Львівського апеляційного суду від 08 травня 2023 року щодо сплати судового збору, суд апеляційної інстанції підставно повернув вказану скаргу.

Довід касаційної скарги щодо повернення апеляційної скарги, зокрема з підстав пропуску процесуального строку спростовується змістом ухвали Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року, відповідно до якого суд врахував, що апелянти з покликанням на відповідні обставини просили поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, однак судовий збір сплачений ними не у повному обсязі, визначеному ухвалою суду від 08 травня 2023 року, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернута у зв`язку з несплатою судового збору у відповідному розмірі.

Довід касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції вдався до надмірного формалізму, повернувши апеляційну скаргу, оскільки заявники готові були доплатити судовий збір у визначеному апеляційним судом розмірі, є безпідставним, оскільки не усунення (часткове усунення) недоліків апеляційної скарги, встановлених судом, є підставою для повернення скарги відповідно норм процесуального права, а саме статей 185, 357 ЦПК України, тобто є наслідком оцінки процесуальних дій заявника (заявників) щодо виконання ухвали про залишення скарги без руху.

Дотримання апеляційним судом норм процесуального права відповідає принципу правової визначеності і у цьому випадку не свідчить про надмірний формалізм.

Посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про готовність доплатити судовий збір у визначеному апеляційним судом розмірі спростовується змістом оскаржуваного судового рішення, відповідно до якого заявники, усуваючи (частково) недоліки апеляційної скарги, не клопотали про продовження строку усунення недоліків.

Зазначене посилання також спростовується долученою до касаційної скарги копією заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до змісту якої заявники сплатили судовий збір у розмірі 4 463,80 грн, наполягають на зазначеному розмірі судового збору та просять відкрити апеляційне провадження у справі.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частково усунули недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору, із клопотанням про продовження строку усунення недоліків до апеляційного суду не зверталися, Львівський апеляційний суд обґрунтовано повернув скаргу заявникам.

Посилання заявників на помилковість висновків апеляційного суду є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні процесуальних норм та не впливають на законність висновку про повернення апеляційної скарги.

Крім того, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про демонтаж самочинного гаража та відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян