Провадження №2/523/129/23
У Х В А Л А

"01" лютого 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 , - адвоката Хайнак В.Д.,

представника відповідача ТзОВ «Темп плюс сервіс» - Зубова С.Г.,

представника відповідача ТзОВ «Темп-Плюс +» - адвоката Попроцького Д.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі клопотання представника відповідача ТОВ «Темп-Плюс +» адвоката Попроцького Дмитра Михайловича про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс +», Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», третя особа на стороні позивача: Одеська міська рада, третя особа на стороні відповідача: Одеський ордена «Знак Пошани» Завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною відповідальністю завод «Продмаш», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання порушеним прав позивачів на користування прибудинковою територією, припинення використання прибудинкової території відповідачами, визнання права позивачів на користування прибудинковою територією.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву, третім особам роз`яснено про право на подання пояснень щодо позовних вимог.

В підготовчому засіданні представник відповідача ТОВ «Темп-Плюс +» адвокат Попроцький Дмитро Михайлович заявив клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що позивачі при зверненні до суду посилаються на ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який регулює правовідносини між членами ОСББ. Представник зазначив, що позивачам відомо, що в будинку створено ОСББ «Добробут 2019», діяльність якого направлена виключно на обслуговування будинку. Таким чином, представник відповідача зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами є таким, що виникли з підстав користування прибудинковою територію, як між співвласниками багатоквартирного будинку, а тому даний спір має розглядатись в порядку та за правилами господарського провадження.

На підставі викладеного представник відповідача просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , та представник позивача ОСОБА_4 , адвокат Хайнак В.Д., зазначили, що позивачі відмовились від вступу до ОСББ, їх квартири не входять та не обслуговуються ОСББ, позивач ОСОБА_1 , зазначив, що створене ОСББ є фіктивним. Спір виник не з ОСББ, а саме з відповідачами з приводу земельної ділянки, а тому дані правовідносини мають розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_3 , в підготовче засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини не явки суду не повідомив, з будь-якими заявами на адресу суду не звертався.

Заслухавши думку сторін та їх представників, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи на предмет визначення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із частинами першою та другою статті 4 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Так, частиною 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між суб`єктами господарювання.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

Статтею 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

За змістом статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участю або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Отже, з огляду на зазначене, господарські суди розглядають, зокрема, справи, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Предметом розгляду даної справи є спір, що виник між власниками квартир: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 . Позовні вимоги мотивовані тим, що прибудинкова територія, на якій розташований будинок АДРЕСА_4 , призначена для обслуговування будинку та має задовольняти інтереси співвласників будинку, однак, відповідачами без узгодження зі співвласниками будинку, самовільно виконувались будівельні роботи з будівництва готелю «GAUDI», загальною площею 350 кв.м., що стало порушенням прав позивачів на користування прибудинковою територією.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, у ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, з даного слідує, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, з огляду на заявлені вимоги, аналізуючи у сукупності суб`єктний склад і предмет спору та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача адвоката Попроцького Д.М., про зриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 255, 258, 268, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Темп-Плюс +» адвоката Попроцького Дмитра Михайловича про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повна ухвала суду підписана 06.02.2023

Суддя: