П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року м. Київ

Справа № 758/2546/22

Провадження: № 22-ц/824/1754/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Андрієнко А. М., Нежури В. А.,

секретар Івасенко І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Якимець О. І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Подільської окружної прокуратури міста Києва, Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконних дій або бездіяльності органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду,

у с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 проживала разом із дочкою ОСОБА_3 . У січні 2013 року до них шахрайським способом увійшов в довіру ОСОБА_4 . В подальшому, відносно нього було порушено декілька кримінальних проваджень. Вони, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , є потерпілими у кримінальному провадженні № 0004078, відкритому 11.06.2014 року за ст. 185 ЦПК України.

Однак, органом досудового розслідування ігноруються та не виконуються 26 ухвал суду. У зв`язку із досудовим розслідуванням вказаних кримінальних проваджень протягом тривалого часу (восьми років), не притягненням винних осіб до кримінальної відповідальності у цих провадженнях, невиконанням судових рішень у цих провадженнях, вони, позивачки зазнали моральних та душевних страждань, які проявились у депресії, нервовості, образах, в яких позивачі перебувають на протязі багатьох років, у них також наявні фізичні хвороби. Оскільки моральна шкода була їм завдана внаслідок систематичної бездіяльності правоохоронного органу та органу прокуратури, просили суд визнати протиправною бездіяльність слідчих органів та прокуратури Подільського району м. Києва; стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 моральну та матеріальну шкоду в розмірі 504 000 грн та судові витрати; стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну та матеріальну шкоду в розмірі 504 000 грн та судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконних дій або бездіяльності органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошову компенсаціюморальної шкоди в сумі 1000 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судовий збір компенсовано за рахунок держави.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошової компенсації моральної шкоди в сумі 1000 грн та ухвалити нове про задоволення позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації моральної та матеріальної шкоди в розмірі 504 000 грн кожному з позивачів.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що суд першої інстанції не розглянув та не вирішив позовну вимогу щодо стягнення матеріальної шкоди. Окрім того, стягнутий судом розмір моральної шкоди позивачі вважають неспівставним із тяжкістю моральних страждань та тривалістю досудового розслідування кримінального провадження, у якому вони визнані потерпілими. Також просили врахувати практику Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 06 грудня та 22 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу Кутовий Д. В. в інтересах Подільської окружної прокуратури міста Києва заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що наявність певних недоліків у процесуальній діяльності слідчого та прокурора сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної або матеріальної шкоди. Позивачі не довели належними і допустимими доказами факт завдання їм моральної та матеріальної шкоди внаслідок порушення слідчим Подільського УП ГУНП України в м. Києві та Подільською прокуратурою м. Києва процесуальних строків про розгляді клопотань, а також не довели причинно-наслідкового зв`язку між діями слідчого та прокурора і настанням тих негативних наслідків, на які вони посилаються. Факт того, що ухвалами слідчого суду зобов`язано розглянути клопотання позивачів в рамках кримінального провадження, не доводить заподіяння їм шкоди та не підтверджує наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю слідчого, яка виразилась у порушенні процесуальних строків, та настанням шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва Павліченко В.О. заперечувала проти апеляційної скарги.

Представники Подільського управління поліції ГУ НП у місті Києві, Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши думку учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є потерпілими у кримінальному провадженні № 0004078.

У межах цього кримінального провадження, за результатами розгляду скарг позивачів, були постановлені наступні ухвали:

- 16 березня 2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі № 11-сс/796/71306/2017 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою позивачів на бездіяльність прокурора та призначено новий розгляд слідчим суддею;

- 22 березня 2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі № 11-сс/796/71306/2017 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою позивачів на бездіяльність слідчого Подільського УП НП у м. Києві про зобов`язання вчинити дії та призначено новий розгляд слідчим суддею;

- 16 травня 2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі № 11-сс/796/2452/2017 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 20 березня 2017 року, та призначено новий розгляд слідчим суддею;

- 02 червня 2017 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/6312/17 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 28 квітня 2017 року про перекваліфікацію ст. 185 ч. 1 КК України на ст. 185 ч. 3 КК України у відповідності до ст. 220 КПК України;

- 22 листопада 2017 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/14884/17 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 08 листопада 2017 року про спільний допит ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у відповідності до ст. 220 КПК України;

- 19 квітня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі № 11-сс/796/2164/2018 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою позивачів на бездіяльність слідчого щодо ненадання відповіді на клопотання від 21 лютого 2018 року про долучення заяви до матеріалів кримінального провадження у відповідності до ст. 220 КПК України, та призначено новий розгляд слідчим суддею;

- 31 жовтня 2018 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/8774/18 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано уповноважених осіб розглянути клопотання позивачів від 25 червня 2018 року про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення;

- 26 січня 2018 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/16594/17 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого виконати слідчі дії, а саме розглянути клопотання позивачів від 11 грудня 2017 року про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження;

- 26 січня 2018 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/16594/17 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого виконати слідчі дії, а саме розглянути клопотання позивачів від 11 грудня 2017 року про надання інформації щодо розшуку підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004078 від 11 червня 2014 року;

- 23 лютого 2018 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/1723/18 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 05 лютого 2018 року про долучення документів до кримінального провадження;

- 19 квітня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі № 11-сс/796/2166/2018 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою позивачів щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 220 КПК України, та призначено новий розгляд в суді першої інстанції;

- 27 лютого 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/15375/18 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 13 листопада 2018 року;

- 18 березня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/2452/18 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 21 лютого 2018 року;

- 26 квітня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/1289/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 21 січня 2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні;

- 26 квітня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/1292/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 21 січня 2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні;

- 25 червня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/833/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 09 січня 2019 року про надання інформації у кримінальному провадженні та проведення слідчих дій;

- 25 червня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/834/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 09 січня 2019 року про надання інформації у кримінальному провадженні та проведення слідчих дій;

- 25 червня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/835/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 09 січня 2019 року про надання інформації у кримінальному провадженні та проведення слідчих дій;

- 13 серпня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/10403/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 09 серпня 2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні;

- 22 серпня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/10402/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано процесуального прокурора розглянути клопотання позивачів від 09 серпня 2019 року у кримінальному провадженні;

- 03 жовтня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/11280/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 23 серпня 2019 року про оголошення підозри особі у кримінальному провадженні;

- 21 листопада 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/14168/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 25 жовтня 2019 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні;

- 13 грудня 2019 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/15262/19 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 21 листопада 2019 року про допит підозрюваного у кримінальному провадженні;

- 09 вересня 2020 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/9429/20 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано процесуального прокурора розглянути клопотання позивачів від 12 серпня 2020 року у кримінальному провадженні;

- 15 вересня 2020 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/3127/20 задоволено скаргу потерпілих та скасовано постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання позивачів від 13 грудня 2019 року у кримінальному провадженні;

- 06 листопада 2020 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/9428/20 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 12 серпня 2020 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні;

- 30 листопада 2020 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі № 758/9849/20 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого, та призначено новий розгляд в суді першої інстанції;

- 04 березня 2021 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі № 758/3128/2020 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою потерпілих, та призначено новий розгляд в суді першої інстанції;

- 19 березня 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/3145/21 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 03 березня 2021 про надання витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні;

- 17 травня 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/3730/21 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 19 березня 2021 року про надання витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні;

- 27 травня 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/9849/20 задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано керівника слідчого розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19 серпня 2020 року про оголошення підозри ОСОБА_4 у кримінальному провадженні;

- 27 травня 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/3128/20 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва розглянути скаргу позивачів від 27 лютого 2020 року на бездіяльність прокурорів та слідчих в рамках кримінального провадження;

- 17 червня 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/7757/21 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано процесуального прокурора розглянути клопотання позивачів від 27 травня 2021 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні;

- 28 вересня 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/10971/21 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивачів від 28 липня 2021 року про проведення одночасного допиту потерпілих із підозрюваним у кримінальному провадженні;

- 04 листопада 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/13554/21 задоволено скаргу потерпілих та зобов`язано уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва розглянути клопотання позивачів від 21 вересня 2021 року у відповідності до ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні.

Згідно листа Київської місцевої прокуратури № 7 від 14 січня 2021 року № 10.37-45-178 вих21, у провадженні Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві проводиться судове розслідування у кримінальному провадженні № 0004078 від 11 червня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що в результаті не виконання слідчими, прокурорами своїх процесуальних обов`язків, були порушені нормальні життєві зв`язки позивачок, які були змушені постійно захищати свої порушені права у суді. Тривалість досудового розслідування кримінального провадження призвела до моральних страждань позивачок.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів ураховує наступне.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної чи моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

За змістом статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача, відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам необхідно виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою, тоді належним відповідачем у справі є держава Україна, як учасник цивільних відносин.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 202/6457/16-ц, від 06 лютого 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 610/3221/19.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17 вказано, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема, і представляти державу в суді, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Отже, належним відповідачем у цій справі є держава, яка повинна брати участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади (дії якого призвели до завдання позивачу шкоди).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та зробив помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державного бюджету України, оскільки кошти підлягають стягненню з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказаний позов заявлений безпосередньо до Подільської окружної прокуратури міста Києва, Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України, а не держави України.

Більше того, посилаючись на протиправну бездіяльність слідчих Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві є територіальним відокремленим підрозділом Головного управління Національної поліції у м. Києві, і не є юридичною особою.

Не є юридичною особою й визначена ОСОБА_1. та ОСОБА_2 відповідачем у справі Подільська окружна прокуратура міста Києва, яка безпосередньо підпорядковується Київській міській прокуратурі.

Отже, а ні Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, а ні Подільська окружна прокуратура міста Києва не є органом, наділеним повноваженнями представляти державу в суді, відповідно не є належними відповідачами у даній справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Із змісту зазначених норм права слідує, що залучення у справі співвідповідача і заміна неналежного відповідача належним можливі лише за клопотанням позивача на певній стадії процесу, а саме, до закінчення підготовчого провадження у справі.

Однак, позивачками питання щодо залучення до участі у справі належним відповідачів або заміни неналежних відповідачів під час розгляду справи судом першої інстанції не порушувалось.

Права суду апеляційної інстанції формувати суб`єктний склад учасників справи та, відповідно, залучати співвідповідачів цивільно-процесуальним законом не передбачено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічні висновки висловлені і в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді А. М. Андрієнко

В. А. Нежура