Провадження № 22-ц/802/1061/23 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Здрилюк О. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за несплату послуг з постачання природного газу з ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 адвоката Місюка Руслана Петровича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявоюпро скасування судового наказу, виданого за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за несплату послуг з постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що 01.09.2023 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області винесено судовий наказ про стягнення з неї в користь ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» заборгованості за несплату послуг з постачання природного газу в сумі 2178,21 грн та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 248,40 грн. Зазначений судовий наказ отримано нею 12.09.2023. Вказує, що вона не погоджується із сумою заборгованості, оскільки вона не використовувала природній газ для побутових потреб та не укладала договору на постачання природного газу до її помешкання.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд скасувати судовий наказ № 161/14386/23 від 01.09.2023 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за несплату послуг з постачання природного газу з ОСОБА_1 ,повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду,представник боржника ОСОБА_1 адвокат Місюк Р. П. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що підстав для повернення заяви про скасування судового наказу (по ч. 6 ст.170 ЦПК України та ч.2 ст.171 ЦПК України ) судом першої інстанції у спірній ухвалі не встановлено, тому у відповідності до ч. З ст. 171 ЦПК України суд першої інстанції мав задовольнити заяву та скасувати судовий наказ, оскільки вимоги, наведені у заяві про його видачу та висловлені у заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про наявність спору про право та необхідність боржника більш повно реалізувати свої права, як відповідача у позовному провадженні.Інших підстав для повернення заяви про скасування судового наказу ЦПК України не містить, а відтак суд першої інстанції грубо порушив процесуальні норми ст. 170-171 ЦПК України, якими і керувався при постановлені спірної ухвали. Просить ухвалу скасувати,заяву про скасування судового наказу від 01 вересня 2023 року задовольнити, а судовий наказ скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» заборгованості за несплату послуг з постачання природного газу в сумі 2178,21 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 248,40 грн.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для скасування судового наказу відсутні. При цьому покликався на такі обставини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відтак, твердження ОСОБА_1 про те, що між нею та ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» не укладався договір про надання послуг, а тому право вимоги в ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» до неї не виникало є безпідставними.

Із розрахунку суми боргу випливає, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» у сумі 1888,89 грн. за спожитий природний газ, а також 225,11 грн. інфляційних втрат та 64,21 грн. 3 % річних.

Здійснений ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості боржником не спростований.

Отже, суд першої інстанції фактично розглянув справу по суті спору з відповідною оцінкою доводів та доказів сторін, чим порушив норми процесуального права в частині обраного провадження.

Вимогами п. 5 ч. З ст. 170 ЦПК передбачено, що заява про скасування судового наказу має містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

В даному випадку у заяві про скасування судового наказу представником боржника зазначено, чому саме вимоги про стягнення боргу є необґрунтованими, зокрема, через відсутність договору між сторонами щодо постачання газу, а також неправильно нарахованої суми заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, цивільно процесуальне законодавство передбачає лише дві підстави для повернення заяви про скасування судового наказу: неналежне оформлення заяви про скасування судового наказу, та подання заяви з порушенням строку. Обидві підстави в даному випадку відсутні.

Отже, постановляючи ухвалу про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, в порушення норм процесуального права суд зробив висновок по суті спору, при цьому зазначивши, що підстави для скасування судового наказу відсутні, тоді як передбачених законом підстав для повернення заяви у даному випадку немає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з наведеним ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про скасування судового наказу.

Враховуючи, що законодавством не передбачено повноваження суду апеляційної інстанції ухвалити своє рішення щодо цього питання, то апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Місюка Руслана Петровича задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2023 року в даній справі в даній справіскасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: