Справа № 357/4748/22
Провадження № 2-др/357/11/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя - Цукуров В. П.,
секретар судового засідання - Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дідич П.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
22.06.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
10.01.2023 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов ОСОБА_1 до КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
11.01.2023 засобами поштового зв`язку на адресу суду представник позивача направила заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі. При цьому просила приєднати до матеріалів справи наступні документи: копію угоди №214 про надання правової допомоги від 19.05.2022 року; копію акту про виконання умов угоди №214 від 19.05.2022 року про надання правової допомоги від 10.01.2023 року; копію розрахунку розміру винагороди адвоката (виконавця) від 10.01.2022 року згідно угоди №214 про надання правничої допомоги від 19.05.2022 року; копію угоди №216 про надання правової допомоги від 07.07.2022 року; копію акту про виконання умов угоди №216 від 07.07.2022 року про надання правової допомоги від 10.01.2023 року; копію розрахунку розміру винагороди адвоката (виконавця) від 10.01.2023 року згідно угоди №216 про надання правничої допомоги від 07.07.2022 року (т.2 а.с. 98, 99, 100, 101, 102, 103).
Посилаючись на приписи ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України, представник просив суд стягнути з КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн.
06.02.2023 року засобами поштового зв`язку представником відповідача КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Прокопенко П.С. на адресу суду було направлено заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (т.2 а.с.113).
07.02.2023 року засобами поштового зв`язку представником відповідача КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Прокопенко П.С. на адресу суду було направлено заяву (клопотання), у якій останній просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині неналежним чином оформленого адвокатського запиту та заяв про уточнення позовних вимог (уточнення розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які заявляє до стягнення позивач (т.2 а.с.122).
При цьому, свою позицію представник відповідача пояснює тим, що на його думку до заявленої суми витрат представником позивача безпідставно включено суму коштів, які безпідставно заявляються до стягнення за направлення неналежного адвокатського запиту у розмірі 625 грн., а також тим що представником позивача до розрахунку витрат було включено суми коштів за виготовлення процесуальних документів, реальне існування яких є сумнівним. Крім того, представником відповідача зазначається, що представник позивача своєю поведінкою у судових засіданнях значно затягнув розгляд справи, що спричинило завищення витрат на його підготовку та участь у судових засіданнях.
07.02.2023 року у судове засідання, проведене у режимі відеоконференції, позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 119). Причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від них не надходило.
07.02.2023 року у судовому засіданні, проведеному у режимі відеоконференції, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині неналежним чином оформленого адвокатського запиту та заяв про уточнення позовних вимог (уточнення розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які заявляє до стягнення позивач, з підстав, викладених у заяві (клопотанні), або зменшити відповідним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, неприбуття у судове засідання даної справи позивача та його представника 07.02.2023 року не перешкоджає розгляду заяви про ухваленню додаткового рішення.
Розглядаючи дану заяву, суд ураховує наступні приписи законодавства України.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої зазначеної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина дев`ята статті 141 ЦПК України).
Відповідно до статті 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
При цьому подання стороною позовної заяви та відкриття провадження у справі потребує відповідної підготовки інших учасників справи: вивчення позовної заяви, її мотивів і доводів, за необхідності - підготовка відзиву на позовну заяву, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи тощо.
Отже, подання позовної заяви та відкриття провадження у справі вимагає від відповідача вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності позовної заяви.
Загальні норми ЦПК України спрямовані на відшкодування судових витрат стороні, яка виграла справу, тобто права якої були невизнані, оспорені або порушені іншою стороною та поновлені лише в результаті розгляду справи судом.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання такої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
З матеріалів справи убачається, що 17.06.2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с.2-6).
10.01.2023 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов ОСОБА_1 до КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди (т.2 а.с.76-93).
11.01.2023 засобами поштового зв`язку на адресу суду представник позивача направила заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (т.2 а.с.96-97).
Також до заяви приєднано квитанції про направлення копії заяви з додатками на адресу інших учасників справи (т.2 а.с. 105-106).
Згідно з п.3 Угоди про надання правової допомоги №214 від 19.05.2022 року «Розмір і порядок оплати» Замовник (позивач ОСОБА_2 ) сплачує Виконавцю адвокату Дідич П.В. ) винагороду в розмірі 3 000,00 грн.
Згідно п.3 Угоди про надання правової допомоги №216 від 07.07.2022 року «Розмір і порядок оплати» Замовник (позивач ОСОБА_2 ) сплачує Виконавцю (адвокату Дідич П.В. ) винагороду в розмірі 10 000,00 грн.
Отже, позивачем доведено визначення сторонами та фактичну оплату витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи у загальному розмірі 13 000,00 грн.
Як зазначено вище, заява про ухвалення додаткового рішення була отримана судом 11.01.2023 року, що підтверджується відповідним штампом суду, тобто через день після ухвалення рішення суду.
Тому, позивачем було дотримано вимоги ст.141 ЦПК України, так як докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, останнім були подані до суду вчасно, при цьому до закінчення судового розгляду (розгляд здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження), з боку сторони позивача було зроблено відповідну заяву.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд критично оцінює доводи представника відповідача, викладені у його заяві (клопотанні), у якій останній просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині неналежним чином оформленого адвокатського запиту та заяв про уточнення позовних вимог (уточнення розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які заявляє до стягнення позивач з огляду на наступне.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Висновок представника відповідача про те, що адвокатський запит представника позивача від 30.05.2022 року №829 оформлено неналежним чином є необґрунтованим та таким, що засновано на довільній суб`єктивній його оцінці. Крім того, представником відповідача не наведено жодних доказів того, що заявлена сума в розмірі 625 грн. є витратами на виготовлення саме даного запиту. Посилання представника відповідача на те, що до розрахунку витрат було включено суми коштів за виготовлення процесуальних документів, реальне існування яких є сумнівним, а також на те, що представник позивача своєю поведінкою у судових засіданнях значно затягнув розгляд справи, що спричинило завищення витрат на його підготовку та участь у судових засіданнях є необґрунтованими, безпідставними і не підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України у системному зв`язку, убачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.133,137, 142, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дідич П.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне додаткове судове рішення складено 07.02.2023 року.
Суддя В. П. Цукуров