Провадження № 2/752/5487/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

29.09.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

у червні 2023 року представник позивача ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надання послуг з утримання підземної автостоянки у загальному розмірі 11 188,21 грн., з яких: 10 869,48 грн. - суму основної заборгованості, суму інфляційних витрат в розмірі 242,92 грн., 3 % річних в сумі 75,81 грн., а також судовий збір у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «УК «Венеція» на підставі актів прийому-передачі від забудовника ТОВ «ТМО Ліко-Холдинг» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги, тощо. 09.11.2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування. 01.09.2008 на підставі акту приймання-передачі підземної автостоянки ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введений в експлуатацію у складі житлового будинку підземний паркінг по АДРЕСА_1 , підземну автостоянку на 61машиномісце, загальною площею 3 254,2кв.м. Для обслуговування підземної автостоянки, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), TOB «Ліко-Житлосервіс» уклало відповідні договори з підрядними організаціям щодо постачання електроенергії, забезпечення цілодобової охорони та організації контрольно-пропускного посту, технічного обслуговування та ремонту системи протипожежної безпеки.

Відповідач є власником машиномісця № НОМЕР_1 в підземній автостоянці (паркінгу) Блоку Д будинку АДРЕСА_1 за вказаною адресою.

01.01.2011 року між сторонами укладено договір про відшкодування витрат на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території № 208, за умовами якого власник передає, а виконавець приймає в обслуговування місце № 13 на підземній автостоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

З моменту укладення зазначеного договору, відповідач користувалась послугами, проте, в порушення договірних зобов`язань не оплачувала їх в повному обсязі. Позивач вказує, що безперебійно надавав послуги з утримання підземної автостоянки. Однак, з огляду на неналежну оплату коштів за надані послуги, у відповідача перед позивачем за період із травня 2021 р. по квітень 2023 р. наявна заборгованість в розмірі 10 869,48 грн. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути зазначену заборгованість із відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 45-46).

Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в позові просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов до суду не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась.

Копія ухвали про відкриття провадження, примірник позовної заяви та додатки до позову направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання останньої.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги тощо на підставі актів прийому-передачі підземної автостоянки на обслуговування від забудовника ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг».

09.11.2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування.

01.09.2008 року на підставі акту прийому-передачі підземної автостоянки ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс», правонаступником якого є позивач, прийняло на обслуговування введену в експлуатацію у складу житлового будинку по АДРЕСА_1 підземну автостоянку на 61 машиномісце, загальною площею 3 254,2кв.м.

Для обслуговування підземної автостоянки, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), TOB «Ліко-Житлосервіс» уклало відповідні договори з підрядними організаціям щодо постачання електроенергії, забезпечення цілодобової охорони та організації контрольно-пропускного посту, технічного обслуговування та ремонту системи протипожежної безпеки.

Відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 в підземній автостоянці (паркінгу) Блок Д будинку АДРЕСА_1 .

01.01.2011 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території № 208, за умовами п.п. 1.1 якого власник передає, а виконавець приймає в обслуговування місце № 13 на підземній автостоянці, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить власникові на праві приватної власності.

Виконавець забезпечує обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігання транспортних засобів власника на стоянці, а власник оплачує послуги виконавця з обслуговування стоянки і бере участь у витратах на її утримання.

Відповідно до розрахунку вартості відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки до вказаного розрахунку включено наступні показники: технічний огляд, обслуговуванняел. мереж (заміна ел. ламп), перевірка та випробування пожежних гідрантів, вартістю 11,55 грн. (включено: ЗП електромонтера, вартістю 5,02 грн.; лампи люмінесцентні, вартістю 6,53 грн.); комплексне прибирання паркінгів, вартістю 21,39 грн. (включено: ЗП прибиральника - 19,04 грн.; матеріали та миючі засоби - 2,35 грн.); обслуговування системи протипожежної безпеки, вартістю 20,74 грн.; контроль доступу, вартістю 422,62 грн.; електроенергія, холодна вода, вартістю 39,08 грн.; стаціонарний телефон, ТО системи відеонагляду, вартістю 3,40 грн.; обслуговування «тривожної кнопки», вартістю 1,84 грн. Всього по витратам 520,62 грн.; накладні витрати (заробітна плата бухгалтера, інженера, обслуговування оргтехніки, бумага, програмне забезпечення) 53,16 грн.; ПДВ 20% - 114,76 грн. Прийнятний тариф - 688 грн.

Позивач зазначає, що з моменту укладення зазначеного договору, відповідач користувалась послугами, проте, в порушення договірних зобов`язань не оплачувала їх в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем безперебійно надавались послуги, та доказів щодо звернення відповідача у встановленому порядку з претензіями щодо надання неякісних послуг з утримання підземної автостоянки, матеріали справи не містять, як і не містять доказів належного виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати коштів за надані послуги.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У період з травня 2021 року по 30.04.2023 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 10 869,48 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості - довідки про нарахування та сплату коштів за користування машиномісцем № 13 від 30.04.2023 року.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами зазначений розрахунок, відтак, суд приймає розрахунок, наданий позивачем, які вірний.

Оскільки відповідач не виконує зобов`язання по оплаті витрат за обслуговування підземної автостоянки, суд вважає за необхідне стягнути із неї на користь позивача заборгованість в сумі 10 869,48грн., оскільки, стороною позивача надано належні та допустимі докази, які підтверджують розмір зазначеного боргу, який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, а відповідачем вказані обставини жодним чином не спростовано.

Крім того, з підстав порушення строків оплати отриманих послуг, позивач просить також стягнути з відповідача втрати від інфляції в розмірі 242,92 грн., та 3% річних в сумі 75,81 грн.

При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, а також розрахунку нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, суд прийшов до висновку про те, що зазначені розрахунки зроблені вірно та у відповідності до інших наявних у справі доказів, та, останні, підтверджують порушення відповідачем обов`язків щодо своєчасної та повної сплати коштів, та необхідності в зв`язку із цим стягнення із відповідача на користь позивача штрафних санкцій, так як в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт несплати відповідачем, як споживачем, коштів за надані позивачем послуги.

Окремо слід звернути увагу на те, що стороною відповідача в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, - зазначені розрахунки не спростовані, як і не спростовані доводи, викладені в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача доводи та обґрунтування позову в ході розгляду справи не спростовані, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2684грн.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 256, 258, 261, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274, 280, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця реєстрації - АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, б. 58-А, ) заборгованість за надання послуг з утримання підземної автостоянки за період з травня 2021 року по квітень 2023 року у загальному розмірі 11 188 (одинадцять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 21 копійку , а також судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя