Справа № 128/3641/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання: Ружицькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дженерал Транс Альянс Логістик», про стягнення коштів в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу.

В позовній заяві викладено наступну позицію.

19.10.2018 між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Транс-Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №06/02-57К/112231. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу «Scania G380», д.н.з. НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 .

25.01.2019 по провулку Димерському в с. Красилівка Броварського району Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю транспортного засобу «Scania G380», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 , із напівпричепом марки «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 .. Відповідно до постанови Броварського районного суду Київської області від 13.02.2019 (справа №361/825/19) відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Scania G380», д.н.з. НОМЕР_1 . Враховуючи наявність договору страхування страхувальник/власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого т/з «Scania G380», д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу від 01.02.2019 та отримано рахунок №АРМ-42610 від 01.02.2019, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого т/з «Scania G380», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 174 197,58 грн.. На підставі зібраних документів позивачем складено Страховий акт №40 з розрахунком суми страхового відшкодування на загальну суму 170 797,58 грн., а також здійснено виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР052283 від 26.06.2019. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно полісів АМ6798528 та АК8976909, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно поліса №АМ6798528 відповідача ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн., натомість ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило позивачу лише 46 999,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №42741201 від 24.07.2019. Таким чином, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, а також те, що розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 170 797,58 грн., при цьому полісом АМ6798528 покрито лише частину шкоди на суму 46 999,92 грн., то залишок шкоди підлягає стягненню з відповідача та складає 123 797,66 грн. (170 797,58 46 999,92). Враховуючи вищевикладене, просить стягнути із відповідача на користь позивача 123 797,66 грн. у відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, а також 2270 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1-3).

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Брилянт І.О. подано відзив на позовну заяву (а.с. 51-65), в якому викладено наступну позицію.

Відповідач не погоджується із позовом з наступних підстав. Так дійсно, 25.01.2019 біля 03-40 год. в с. Красилівка Броварського району Київської області по пров. Димерському, 4, відбулася ДТП за участі т/з марки «Renaul T- 440», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 та т/з марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 , який стяв позаду. У вчиненні даної ДТП ОСОБА_1 було визнано винним постановою Броварського районного суду. Окрім того, 25.01.2019 було здійснено фотознімки пошкодження транспортних засобів. Згідно цих фотоматеріалів у т/з марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 , було пошкоджено ліву частину бампера. В Акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 01.02.2019 не вказано часу огляду; у таблиці «Характер пошкоджень» відсутній опис пошкоджень транспортного засобу згідно з доданою калькуляцією AUDATEX, зокрема не зазначено заміну, ремонт, окраску, антікор нар., антікор внутр., зазначення пошкоджень здійснено російською мовою; відсутні відомості стосовно наявності пошкоджень частин автомобілю в процесі експлуатації до моменту ДТП, тобто ті, що не пов`язані з ДТП; у пункту «Інше» зазначено «кліент отсутствовал», в той же час не зазначено чи вживались заходи по залученню власника транспортного засобу марки «Scania G380», НОМЕР_1 , ТОВ «Транс Логістик», ОСОБА_1 чи його представника або інших осіб; у місці підпису напроти слів «Власник (довірена особа)», «Учасник», «Представник» відсутні ПІБ та підписи таких осіб. Жодних фото, які б підтверджували зазначені в Акті огляду транспортного засобу завдані пошкодження, вказаний акт не містить, як і позовна заява. Разом із тим, ні ОСОБА_1 ні представник ТОВ «Транс-Логістик» на проведення огляду не були запрошені. Також даний акт огляду не містить зазначення про те, що «даний акт є тільки описом пошкоджень для подальшого складання калькуляції відновлювального ремонту і не зобовязує страхову компанію нести відповідальність по відшкодуванню збитку. Перед початком відновлювального ремонту на СТО пошкодженого ТЗ, підлягає узгодженню повна калькуляція (кошторис) відновлювального ремонту, з метою визначення повної вартості ремонту. При виплаті страхового відшкодування страхувальнику або потерпілій особі готівкою з ними узгоджується калькуляція і повна сума виплати, яка не може бути більша за повну вартість ремонту на СТО. Водночас, узгодженої повної калькуляції (кошторису) відновлювального ремонту позовна заява не містить. Натомість позивачем було складено страховий акт №40 з розрахунком суми страхового відшкодування на загальну суму 170 797,58 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування на основі виключно Акту огляду транспортного засобу від 01.02.2019 та рахунку ТОВ «Транс-Логістик» №АРМ-42610 від 01.02.2019. Проте, відшкодування шкоди в порядку регресу має бути здійснено на підставі акту виконаних робіт, і саме за роботи, запчастини та матеріали, необхідні для відновлення автомобіля за наслідками ДТП. Вартість запчастин та матеріалів, по яким відсутній причинно-наслідковий звязок між їх заміною (встановленням) та наслідками ДТП не підлягає відшкодуванню в порядку регресу. Так, купівля деталей, зазначених у рахунку на оплату №АРМ-42610 від 01.02.2019, а саме: малярні матеріали, підрамник капоту кабіни Scania G/R, дефлектор кабіни Scania G/R LH, копт Scania (нижня секція), бампер Scania середня частина, капот кабіни Scania G/R та роботи щодо ремонту транспортного засобу марки «Scania G380», д.н.з. НОМЕР_1 , вказані в рахунку на оплату №АРМ-42610 від 01.02.2019, а саме: фарба підбір, демонтаж-монтаж облицювання кабіни (облицювання радіатора), малярні роботи не мають причинно-наслідкового зв`язку між їх заміною (встановленням) та наслідками ДТП, відповідно не підлягають відшкодуванню в порядку регресу. Окрім того, позивачем до позовної заяви додано лише одну сторінку договору страхування, невідомо чи вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості чи ні. Тому, вважає, що пред`явлення вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним та не доведеним. Навіть, якщо припустити правомірність здійснення страхового відшкодування на основі виключно акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) та рахунку ТОВ «Транс-Логістик» №АРМ-42610 від 01.02.2019, здійснивши аналіз відображених запасних частин, робіт та матеріалів у рахунку на оплату, встановлено наявність серед виконаних робіт, запасних частин та матеріалів включення позицій, які відношення до наслідків ДТП не мають, а саме: малярні матеріали, підрамник капота кабіни Scania G/R, дефлектор кабіни Scania G/R LH, капот Scania (нижня секція), бампер Scania середня частина, капот кабіни Scania G/R та роботи щодо ремонту транспортного засобу марки «Scania G380», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: фарба підбір, демонтаж-монтаж облицювання кабіни (облицювання радіатора), малярні роботи на загальну суму 164 278,74 грн. з ПДВ. Тобто, 164 278,84 грн. з ПДВ вартість запчастин та матеріалів, які не мають відношення до наслідків ДТП, що сталася 25.01.2019. Таким чином, фактична вартість відновлювального ремонту пошкоджень, що має причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням внаслідок ДТП, відповідно до рахунку на оплату №АРМ-42610 від 01.02.2019 склала 9918,84 грн. з ПДВ. Окрім того, зазначений рахунок ТОВ «Транс-Логістик» №АРМ-42610 від 01.02.2019 містить посилання «До договору Компенсація перевитрати пального», «Заказ-наряд №ТЛ00042610 від 01.02.2019 року», які в матеріалах справи відсутні, що викликає сумнів у його обгрунтованості. Також, рахунок ТОВ «Транс-Логістик» №АРМ-42610 від 01.02.2019 містить зазначення запасних частин, робіт та матеріалів, а саме малярні матеріали, підрамник капота кабіни Scania G/R, дефлектор кабіни Scania G/R LH, капот Scania (нижня секція), бампер Scania середня частина, капот кабіни Scania G/R, фарба підбір, демонтаж-монтаж облицювання кабіни (облицювання радіатора), малярні роботи ціна яких є необгрунтовано завищена та нічим не підтверджена. Як слідує з наданої позивачем копії однієї сторінки договору добровільного страхування наземного транспорту КN№112231, відповідно до п. 14 умови сплати страхового платежу, сплата страхового платежу по договору здійснювалася частинами. На дату ДТП (25.01.2019) страхувальником було сплачено лише одну частину страхового платежу. За відсутності в матеріалах справи усіх сторінок договору добровільного страхування наземного транспорту КN№112231, невідомо чи здійснює страховик у разі настання страхового випадку виплату страхового відшкодування за мінусом несплачених страхових платежів на наступні періоди. З огляду на це, неможливо встановити умови та порядок сплати страхового платежу, як і неможливо встановити умови виплати страхового відшкодування без зносу або з врахуванням зносу, зокрема і правомірність їх нарахування та відшкодування. Крім того, за відсутності договору, невідомо чи передбачено договором страхування зменшення суми відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, чи була вона здійснена за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. З рахунку ТОВ «Транс-Логістик», наданого на підтвердження виконання відновлювального ремонту, та згідно реєстру платників ПДВ, вбачається, що ТОВ «Транс-Логістик» є платником ПДВ, та всою чергу визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з врахуванням ПДВ. У зв`язку з цим, вважає, що сума страхового відшкодування мала бути зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, а саме на 29 032,93 грн.. В той же час будь які докази оплати виконаних робіт та проведеного ремонту по відновленню пошкодженого автомобіля у справі відсутні. Також зазначає, що відповідач на момент ДТП, а саме 25.01.2019, виконував свої трудові (службові) обовязки, зумовлені трудовим договором, посадовими інструкціями. Про це позивачу було відомо, оскільки у копії долученої ним до матеріалів позову постанови зазначається, що відповідач працює водієм ТОВ «Дженерал Логістик». Вважає, що надані позивачем докази є неналежними, оскільки жодним документом, наданим страхувальником ТОВ «Транс-Логістик» не підтверджено, які саме ушкодження отримав автомобіль під час ДТП, відтак неможливо встановити, які саме роботи з відновлювального ремонту повинні були проводитись, що призводять до неможливості встановлення реального розміру збитків. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження того, що сторони досягли згоди про розмір відшкодування, завданого внаслідок ДТП, відповідно при визначені його розміру позивач керувався виключно наданим ТОВ «Транс-Логістик» рахунком на оплату, за відсутності проведеної оцінки чи експертизи пошкодженого майна, а також за відсутності платіжного доручення на підтвердження оплати чи акту виконаних робіт. Позивачем не надано доказів чи належним чином ТОВ «Транс-Логістик» підтвердив розмір заявленого до стягнення відшкодування, натомість обмежується лише застереженням про наявність у позивача права на відшкодування таких збитків. З огляду на вище викладене зазначає: з фотоматеріалів, які були здійснені 25.01.2019, у зв`язку із наїздом автомобілем марки «Renault T-440», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , на автомобіль марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв позаду, було здійснено пошкодження лівої частини бамперу, в той час як включення до суми страхового відшкодування вартості матеріалів і запчастин стосовно яких немає причинно-наслідкового зв`язку між їх заміною (встановленням) і наслідками ДТП не можуть бути відшкодовані в порядку регресу; узгодженої повної калькуляції (кошторису) відновлювального ремонту, яка повинна була бути складена з метою визначення повної вартості ремонту позовна заява не містить; страховий акт №40 з розрахунком суми страхового відшкодування на загальну суму 170 797,58 грн. та виплата страхового відшкодування здійснено виключно на основі Акта огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 01.02.2019 та рахунку ТОВ «Транс-Логістик» №АРМ-42610 від 01.02.2019 за відсутності проведення оцінки чи експертизи пошкодженого майна, а також за відсутності платіжного доручення чи акту виконаних робіт; рахунок на оплату та, в тому числі, відсутність підтвердження факту його оплати не є доказом виконаних робіт і встановлення запасних частин, на відміну від акта виконаних робіт, який у матеріалах справи відсутній. Наданий ТОВ «Транс-Логістик» рахунок на оплату є єдиним первинним документом, наданим позивачем, який у свою чергу, підтверджує безпідставність вимог позивача, оскільки до переліку виконаних робіт включено заміну запасних частин і матеріалів, які не стосуються наслідків ДТП; пред`явлення вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним; якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, а саме 29032,00 грн.; рахунок ТОВ «Транс-Логістик» №АРМ-42610 від 01.02.2019 містить зазначення запчастин, робіт та матеріалів, ціна яких є необгрунтовано завищена та нічим не підтверджена; оскільки на момент ДТП відповідач виконував свої трудові (службові) обов`язки, зумовлені трудовим договором, посадовими інструкціями, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. З огляду на все вищевикладене, просить в задоволенні позову відмовити, а також стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, остаточний розмір та докази їх понесення буде надано в порядку встановленому ЦПК України.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 29).

Ухвалою суду від 02.06.2022 закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті, залучено до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик», витребувано докази (а.с. 135-136).

Ухвалою суду від 31.10.2022 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Подгурської Д.О. про витребування доказів; витребувано у ТОВ «Сканія Україна» докази (а.с. 204-205).

В судове засідання представник позивача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Місюкевич К.В. не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника позивача, позов задоволити (а.с. 122).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Подгурська Д.О. в судове засідання також не з`явилися, представник відповідача надіслала до суду заяву про розгляд у відсутність відповідача та його представника, просила в задоволенні позову відмовити, стягнути із позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правову допомогу (а.с. 238-239).

Представник третьої особи ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2019 у справі №361/825/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с. 7).

Зокрема, за змістом постанови ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 25.01.2019 року, близько 03 години 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault T-440», н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Schmitz», н.з. НОМЕР_4 , по пров. Димерському, 4 в с. Красилівка Броварського району Київської області, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності свого маневру для інших учасників дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив наїзд наавтомобіль марки «Scania», н.з. НОМЕР_1 , який стояв позаду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10. 9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до копії Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №К112231 від 10.11.2018, укладеного ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Транс-Логістик», як власником транспортного засобу, було застраховано транспортні засоби, які перераховані в додатку №1 до даного Договору (а.с. 5).

З додатку №1 до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №112231 від 10.11.2018, серед інших зазначається транспортний засіб марки «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно копії заяви про настання події (КАСКО) від 25.01.2019 (а.с. 8-9) зафіксовано настання страхового випадку, а саме ДТП з участі застрахованого транспортного засобу марки «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу марки «Renault T-440», н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до копії наказу «ТОВ «Транс-Логістик» №07-к/тр від 03.01.2019 (а.с. 11), копії посвідчення водія ОСОБА_2 (а.с. 10) та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 (а.с. 10-зворот), ОСОБА_2 прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів на автомобіль «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Транс-Логістик».

Згідно копії Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 01.02.2019, що складена представником ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Твороговим І.В. зафіксовано пошкодження автомобіля марки «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 .

Власником автомобіля марки «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 , - ТОВ «Транс-Логістик» виставлено рахунок на оплату №АРМ42610 від 01.02.2019 по договору компенсація перевитрат пального, на підставі заказ-наряду №ТЛ00042610 від 01.02.20219, на загальну суму 174 197,59 грн., в якому зазначені витратні матеріали, запасні частини та роботи (а.с. 13).

З копії страхового акта №40 від 24.06.2019 (а.с. 14), складеного позивачем, вбачається, що сума страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу ТОВ «Транс-Логістик» становить 170 797,58 грн., що підтверджується і розрахунком суми страхового відшкодування на підставі рахунку №АРМ-42610 від 01.02.2019 (а.с. 15).

Відповідно до копії платіжного доручення №ЗР052283 від 26.06.2019 позивачем перераховано власнику пошкодженого транспортного засобу ТОВ «Транс-Логістик» відшкодування згідно страхового акту №40 від 24.06.2019 за ремонт т/з д/н НОМЕР_1 кошти в сумі 170797,58 грн. (а.с. 16).

01.07.2019 позивач звернувся із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) №40 до ПрАТ «СК Арсенал Страхування» з проханням здійснити відшкодування шкоди (в порядку регресу) в розмірі 170 797,58 грн., як страховика іншого транспортного засобу причетного до ДТП (а.с. 18).

Згідно платіжного доручення №42741201 від 24.07.2019 ПрАТ «СК Арсенал Страхування» перерахувала ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» кошти в сумі 46999,92 грн. в порядку регресу (а.с. 19).

З копій фотокарток пошкодження автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 70, 71) вбачається пошкодження нижньої лівої частини бампера автомобіля. Інші частини автомобіля на фото не зафіксовані та заперечення щодо даних пошкоджень від сторін не надходили.

Відповідно до листа ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик» за вих. №18/02/2022-1 від 18.02.2022, наданого на запит представника відповідача адвоката Брилянт І.О. (а.с. 92) станом на сьогоднішній день (18.02.2022) ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах із ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик»; дана особа працювала в Товаристві по посаді водія автотранспортних засобів транспортної служби з 03.05.2018 по 23.06.2021; станом на 25.01.2019 ОСОБА_1 виконував свої трудові обов`язки, відповідно до ТТН, завантаження по даному транспортному рейсу відбулося 25.01.2019, вивантаження 26.01.2019. На підтвердження вказаної інформації надано копії: витягу з наказу №131 від 02.05.2018 про прийняття на роботу ОСОБА_1 , наказу №217 від 23.06.2021 про припинення трудового договору (контракту), довідку №37 від 18.02.2022, посадову інструкцію водія автотранспортних засобів, товаро-транспортну накладну №5784419-007 від 26.01.2019 (а.с. 93-101).

Окрім того, третьою особою ТОВ «Дженера Транс Альянс Логістик» надіслано до суду копії полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6798528 від 02.22.2018 (а.с. 160) та №АК/8976909 від 01.06.2018 (а.с. 161) відповідно до яких власник транспортних засобів ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик» застрахувало в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» автомобіль марки «Renault T-440», н.з. НОМЕР_3 , та напівпричіп марки «Schmitz», н.з. НОМЕР_4 .

Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» за вих №105 від 20.07.2022 (а.с. 149) Товариством 01.02.2019 жодних ремонтних робіт відносно транспортного засобу марки «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 , не здійснювалося.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 09 січня 2019 у справі №654/4218/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц (провадження № 61-43404св18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що 25.01.2019, відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault T-440», д.н.з. НОМЕР_3 , та напівпричепом марки «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , які належать ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик», допустив зіткнення із автомобілем марки «Scania G380», н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Транс-Логістик». На час дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик» та виконував свої посадові обовязки. Будь яких доказів, що ОСОБА_1 неправомірно заволодів транспортним засобом, що належить ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик», сторонами суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у даній справі, клопотань щодо залучення до участі в справі співвідповідача чи заміну неналежного відповідача позивачем до суду не подавалося, а тому в задоволенні позову ПрАТ «Українська страхова компанія «Кніжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо вимоги відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Судом встановлено, що відповідно до Договору №07/22 про надання правничої допомоги від 07.02.2022, укладеним між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Дестра», в особі Голови Керуючого партнера Брилянт І.О. (а.с. 68-69), ордерів (а.с. 36, 66, 155, 175), адвокатам Брилянт І.О., Озерській І.В. та Подгурськиій Д.О. було надано повноваження для надання правової допомоги. За умовами договору винагорода за послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням становить 1800 грн. за одну годину роботи. Відповідно до квитанції № від 19.09.2022 ОСОБА_1 сплачено кошти в сумі 9900,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, обсяг якої зазначено в Звіті (акт надання послуг) №310/22 від 19.09.2022 (т.1 а.с. 199-200).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Отже, враховуючи викладене, із позивача слід стягнути понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9900,00 грн.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1172, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дженерал Транс Альянс Логістик», про стягнення коштів в порядку регресу - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 9900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дженерал Транс Альянс Логістик», 077010, м. Яготин Яготинського району Київської області, вул. Філатова, 112, .

Суддя Л.П. Шевчук