Справа № 521/5014/23
Номер провадження № 2/521/2288/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року Малиновський районний суд м.Одеса у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Каліної П.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обгрунтування вимог вказав, що 29.10.2022 року о 17:20 год. водій ОСОБА_2 , керуючи т.з. Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в Одеській області, смт. Великодолинське, по вул.Чорноморській, 11 в бік смт.Овідіополь, не врахував дорожньої ситуації та виїхав на зустрічну смугу, що призвело до зіткнення з т.з. Scania НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.12.2022 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент ДТП транспортні засоби застраховані не були. Відповідно до звіту №11-004 фахівця-автотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля SCANIA R124 від 20.01.2023 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу SCANIA R124, д.н.з. НОМЕР_2 складає 149888 грн. Вказав, що позивач керував транспортним засобом на підставі документів, визначених п.2.1 ПДР України, а тому має права вимагати відшкодування шкоди, заподіяної вказаному автомобілю. Крім, що позивач просив відшкодувати йому завдану моральну шкоду, оскільки в результаті ДТП він зазнав сильного психологічного стресу.

Представник відповідача подав до суду заперечення в яких вказав, що посилання позивача на те, що він отримав сильний психологічний стрес в результаті ДТП не має будь-якого обгрунтування чи доказів. Крім цього, в запереченнях зазначив, що розмір завданих збитків набагато менший, від того розміру шкоди, що позивач просить стягнути в позовних вимогах.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22.03.2023 відкрито провадження у справі в спрощеному порядку без виклику осіб.

Ухвалою від 25.05.2023 року призначено розгляд у справі в порядку спрощеного позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 27.06.2023 року по справі призначено у справі експертизу.

18.08.2023.року до суду направлено клопотання експерта про повернення матеріалів цивільної справи до суду без виконання, у зв`язку з не оплатою вартості транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою від 04.09.2023 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою від 22.09.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали. Представник позивача вказала, що позивач, крім матеріальної шкоди, зазнав моральної шкоди, оскільки відповідач обіцяв розрахуватись, але не розрахувався, позивач втратив роботу, що призвело до душевних переживань.Також представник позивача подала заяву про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, яку просила розглянути в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

В судовому засіданні відповідач та його представник визнав позов частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в розмірі 78000 грн., оскільки вважає, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу значно завищена. Вказав, що на загальнодоступних сайтах в мережі інтернет вартість автомобіля відновлювального ремонту транспортного засобу, значна менше. Що стосується відшкодування моральної шкоди представник відповідача заперечував, та як позивач є водієм зерновозу, що є джерелом підвищеної небезпеки, та має бути готовий до таких умов праці. Крім цього, позивач не є власником транспорного засобу, а просто водій,а відтак і на його користь не може бути стягнуто відшкодування.

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постаною Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.12.2022 року №509/4585/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно вказаної постанови 29.10.2022 о 17:20 год. водій ОСОБА_2 керуючи т.з. Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Чорноморській, 11 в бік смт.Овідіополь, не врахував дорожньої ситуації та виїхав на зустрічну смугу, що призвело до зіткнення з т.з. Scania, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Транспортний засіб Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортний засіб Scania, д.н.з. НОМЕР_2 , застраховані не були на момент ДТП.

Згідно звіту №11-004 фахівця-автотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля від 20.01.2023 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП 29 жовтня 2022 року автомобіля Scania, д.н.з. НОМЕР_2 , визначена з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових (0,70) на дату оцінки, становить 149888 грн.

Власником транспортного засобу Scania, д.н.з. НОМЕР_2 , був на момент ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: зокрема, 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Що стосується, посилання представника відповідача на те, що позивач не є власником транспортного засобу, а лише водієм, у зв`язку з чим не має права на відшкодування шкоди, суд виходить з наступного.

За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно ст..1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (див. висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14).

З огляду на вказане суд вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок винної особи в розмірі 149 888 грн..

На підтвердження розміру відшкодування шкоди в сумі 78000 грн., яку визнає відповідач, представником відповідача до суду не надано жодних належних та допустимих доказів, у зв`язку з чим суд не приймає їх до уваги.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, а тому дійшов мотивованого висновку, що справедливою сумою компенсації моральних страждань є 2 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16,22,23,1166,1187, ЦК України ст. ст. 4, 6-13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 284, 354 ЦПК, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Сятнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобілю у розмірі 149888 (сто сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп.

Сятнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: Т.І. Рядча