Справа № 439/1971/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Паликоровівської початкової школи з дошкільним підрозділом Підкамінської селищної ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ освіти та гуманітарної політики Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року до Бродівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Паликоровівської початкової школи з дошкільним підрозділом Підкамінської селищної ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ освіти та гуманітарної політики Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді.

Одночасно до матеріалів позовної заяви долучено клопотання ОСОБА_1 , в якому просить суд поновити її строк на оскарження наказу за № 21-К від 11 серпня 2021 року про звільнення з роботи.

В обґрунтування позивач покликається на те, що 11 серпня 2021 року її звільнено з посади вчительки математики Паликоровівського ЗЗСО І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу Законів про працю України, що підтверджується наказом за № 21-К від 11 серпня 2021 року. У вересні 2021 року ОСОБА_1 зверталася до Бродівського районного суду Львівської області, зокрема, щодо оскарження Наказу за № 21-К від 11 серпня 2021 року про звільнення та поновлення на роботі. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 02.02.2022 року у справі № 439/1659/21 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до директора Паликоровівського ЗЗСО І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом ОСОБА_2 про поновлення на роботі і стягнення моральної шкоди - відмовлено. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.08.2022 року у справі №439/1659/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Бродівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року скасовано; у задоволенні позову ОСОБА_1 до директора Паликоровівського ЗЗСО І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Відділ освіти та гуманітарної політики Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області, про поновлення на роботі і стягнення моральної шкоди відмовлено. Постановою Верховного Суду від 14.09.2023 року по справі № 439/1659/21, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року залишено без змін.

Позивач зазначає, що копію постанови ВС від 14.09.2023 року нею отримано засобами поштового зв`язку лише 28.09.2023 року. Основними мотивами з яких виходив суд касаційної інстанції, враховуючи положення частини першої статті 21 КЗпП України, а саме те, що трудовим договором є угода між працівником і підприємством, установою, організацією які зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, тобто належними відповідачами у трудових спорах є саме це підприємство, установа, організація - Паликоровівська ЗЗСО І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом, а не її керівник.

Таким чином, позивач наголошує, що вона звертається до суду про визнання незаконним та скасування Наказу за № 21-К від 11 серпня 2021 року повторно, після підтвердження рішення суду касаційної інстанції належного відповідача у справі.

Згідно статті 221 КЗпП України, - трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

За приписами статті 232 КЗпП України, - безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються; 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 233 КЗпП України, - працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України,- суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 127 ЦПК України, - одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Частинами 6, 7 та 8 статті 127 ЦПК України передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При вирішенні питання про поновлення строку суд дає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого спеціальним законом строку звернення до суду із позовом до дати подання такого позову.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом строк, подання позову. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення роботодавця щодо звільнення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на оскарження рішення роботодавця про звільнення без доведеності поважності причин не забезпечило б рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 12.10.2023 року № 499/895/19 ( 61-7178св23) сторони мають усвідомлювати, що інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції , а не для усунення помилок сторони, допущені нею під час розгляду справи судом першої інстанції у формулюванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, який наприклад , у рішенні « Пономарьов проти України» зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Враховуючи вищевказані положення законодавства, а також обставини, на які посилається позивач, як на докази поважності причин пропуску строку на звернення з даною категорією справи, суд не визнає такі причини поважними, оскільки зазначені ОСОБА_1 підстави не перешкоджали їй в передбачений законом, а саме статтею 233 КЗпП України, строк звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до частин 2 ст. 126 ЦПК України, - документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вказані вище обставини суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо поновлення позивачеві процесуального строку, встановленого законом на подання до суду вказаної позовної заяви за відсутності поважних причин його пропуску та відповідно до частини 2 ст. 126 ЦПК України, залишити у позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 126, 127 ЦПК України, суд, -

постановив:

У поновленні пропущеного ОСОБА_1 процесуального строку, встановленого законом - відмовити за відсутності поважних причин його пропуску.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Паликоровівської початкової школи з дошкільним підрозділом Підкамінської селищної ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ освіти та гуманітарної політики Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рахімова О.В.